A N:o 7) Främst, av de mot rf-kamfersyra m. m. svarande glykolerna. 5 



Någon bildning av den isomera /i-kamfoliden kunde icke 

 iakttagas. . Detta är anmärkningsvärt ur en synpunkt. 

 Enligt V. Meyeri) förtvålas även de estrar, vilka tillföjd 

 av steriskt hinder vid karboxylen bildas med svårighet, med 

 mycket mindre hastighet. Sålunda bör även esterbindningen 

 . vid den tertiärt bundna karboxylen uti kamfersyran erbjuda 

 större motstånd mot natriumalkoholatets förtvålande in- 

 verkan. Det nascerande vätet, som ju angriper estrar men 

 icke syror, får sålunda längre tid för sin inverkan. Man 

 kunde därför antaga, att om någon karboxylgrupp reduceras 

 lättare, borde det just vara den tertiärt bundna, och resulta- 

 tet skulle sålunda vara /:?-kamfolsyra och /^-kamfolid. Det 

 motsatta synes emellertid äga rum, och det ser ut som om 

 någotslags steriskt hinder även skulle förefinnas för väte- 

 anlagringen vid den tertiärt bundna karboxylen. 



Den sålunda erhållna glykolen visar en ringa benägenhet 

 till vattenavspjälkning under bildning av sin inre anhydrid 

 eller oxid. Det steriska läget borde vara synnerligen gynnsamt 

 härför, eller med andra ord: de två hydroxylerna borde befinna 

 sig nära varandra uti molekylen. Dessutom brukar substitu- 

 tion i allmänhet underlätta ringslutningar, och kamfersyra 

 och kamfolsyra bilda ju även med lätthet anhydrid resp. 

 lakton. Vid upphettning till c:a 270° bildas oxiden icke, ej 

 heller vid kokning med utspädd svavelsyra, lika litet som 

 vid behandling vid lägre temperatur med koncentrerad sva- 

 velsyra. Överföring uti oxiden: 



O 



lyckades emellertid vid behandling med alkoholisk saltsyra 



') Ber. d. deutsch. chem. Ges. 28, 1262 ^1895). 



