A N:o 7) Främst, av de mot (^/-kamlersyra m. m. svarande "lykolerna. 19 



violett. Efter en tid avskiljde sig stjäriifofmade kristaller. 

 Smältpiinkteii förändrades icke efter denna behandling. 



0,5 gram av substansen insmältes i bombrör med 5 gr 

 12 %-ig HCl i etylalkohol samt upphettades 2 timmar till 

 150°. I kvantitativt utbyte erhölls den tidigare omnämnda 

 och från reduktionsprodukten av kamfersyreester erhållna 

 oxiden; såväl lukt, smältpunkt, utseende och den lätta 

 sublimationsförmågan visade fullkomlig överensstämmelse 

 med denna. 



Jämte de kompakta sneda prismerna erhölls även, då 

 vattenlösningen ytterligare fått indunsta, i liten mängd långa 

 glänsande nålar, vilka efter ännu en omkristallisering ur 

 vatten smälte vid 127°. Ett biandprov med den produkt, 

 som erhållits från kamfersyreestern, gav ingen smältpunkts- 

 depression. 



Reduktion au kamfersyreanhydrid med natrium och amylalkohol. 



Kamfersyreanhydrid (4 gr) löstes i amylalkohol (c:a 60 

 gr) och till den kokande lösningen fördes metalliskt natrium 

 (10 gr). Sedan större delen av natriummetallen reagerat, 

 tillfördes vatten och amylalkoholen avdrevs fullständigt med 

 vattenånga. Den alkaliska lösningen omskakades därpå med 

 eter. Eterlösningen lämnade en mycket ringa återstod, 

 vilken löst i vatten avsatte liknande kristaller som huvud- 

 produkten efter reduktion av kamfolid. Smältpunkten var 

 135 — 136°. En förorening av egendomlig lukt förefanns 

 därjämte. 



Den alkaliska lösningen ansyrades och kokades Vo timme. 

 Efter omskakning med eter och eterlösningens noggranna 

 omskakande med sodalösning erhölls en ringa mängd kam- 

 folid. Vid ansyrande av sodalösningen erhölls en halvfast 

 syra, som efter omkristallisering ur vatten visade sig vara 

 kamfersyra. 



Universitetets kemiska laboratorium. 



