4 G. .1. Östling. (LVII 



mellan 175 — 180°. Produkten var ytterst svår att analysera, 

 och överensstämmande värden för kol och väte kunde ej 

 erhållas trots flere utförda analyser. Kvävebestämningen 

 gav vid handen, att en molekyl aceton skulle kondenserats 

 med två molekyler malonnitril. Detta kan emellertid icke 

 anses för avgjort, och de resultat som erhöllos vid senare 

 företagna förtvålningsförsök tala för att förhållandet är 

 mycket mera komplicerat. 



En mängd olika förfaringssätt inslogos för att förtvåla 

 denna kondensationsprodukt. Vid kokning med alkali eller 

 alkoholiskt kali fortfor ammoniak jämte andra illaluktande 

 gaser att utvecklas under flere dagar, och endast smörjiga, 

 illaluktande produkter erhöllos. Vid kokning med kon- 

 centrerad saltsyra, hade efter 1 dygns kokning en stor 

 mängd ammoniumklorid avskiljt sig, men mängden av sur 

 reaktionsprodukt var mycket liten och svår definierbar. En 

 mindre mängd kristallinisk, kvävehaltig, neutral produkt 

 erhölls, som smälte vid 140°. Det låg nära tillhands att 

 antaga substansen vara (^/5-dimetylglutarsyreimid: 



CO CO 



%/ 



H 



Dimetylglutarsyra framställdes därför genom förtvålning av 

 kondensationsprodukten mellan aceton och cyanacetamid ^) 

 varefter diammoniumsaltet upphettades. Imiden erhölls ur 

 vatten i långa nålar som smälte vid 145°. Ett biandprov 

 av dessa båda substanser smälte vid c:a 110°, vilket visar 

 att subtanserna icke äro identiska. 



»)Thole and Thor pe: Träns, of the Chem. Soc. London 99, 422 

 (1911). 



