LXXIV Johan Gadolin. 



vid tilfälle M. H:s omdöme härom. Det är nu, snart sagt, ingen ända pä olika tlieorier om 

 värmen. Men genom deras jämförande kommer man fortast til den sanna, som ej kan vara 

 mer än en. Sä länge massan är i fermentation är den både grumlig, oklar och sammansatt 

 af heterogena ämnen, men ju starkare gäsningen är, dess förr bringas altsammans til en 

 homogen, klar och ren liqueur. 



Prof. WiLOKES théorie förstår jag mig ännu ej rätt på, men önskade högeligen at den 

 snart måtte blifva utgifven, då den ofelbart skall lämna mycket ljus. At positif och négatif 

 electricitet förenade frambringa eld är onekeligt; men däraf följer väl ej strax at de just äro 

 desamma ämnen som eldsluft och phlogiston. Såvida ljuset altid medföljer i den elektriska 

 gnistan, tyckes åtminstone flogiston vara rådande, om man antager at ljus består af värme 

 och phlogiston, hvilket förefaller mig mycket sannolikt. 



En Fransos Mauduit påstår at han genom electr. gnistor kunnat bringa alcali caus- 

 ticum till kristaller, samt at alcali därvid bibehållit sin causticitet. Detta har Lavoisier 

 äfven besannat. 



M. H:s afhandling om acetosells3'ran är ganska nöjsam att läsa. Hvem skulle väl 

 hafva trott at 2:ne syror som redan så länge blifvit examinerade och jämförda slutehgen 

 skulle finnas vara en och samma? Monne man ej sluteligen skall finna på en clave at déter- 

 minera alla vegetabiliska syrornas slägtskap, och efter behag förvandla en til en annan. 



Webers afhandling om kalk och phlogiston har jag läsit och tyckte at den knapt för- 

 tjänar at vederläggas. Dock lärer det vara nödigt at något svara därpå, emedan pluraliteten 

 af läsare ej hafva mycket stor urskiljning. 



GöTTLiNG nämner i sin Taschenbuch 1781, huru han praeparerar deglar som kunna stå 

 emot vitrum plumbi en lång tid. Degeln bestrykes inuti med linolja och beströs med glas- 

 pulver, så mycket som kan fastna, hvarpå det brännes i eld och formerar et porcellinsöfver- 

 drag, som i 20 minuter står emot smält vitrum plumbi. 



Hvad tror M. H. om den underliga Schmidt som Kratzenstein i sina bref til Grell 

 omtalar at hafva kännt så besynnerhga arcana i Chemien? (Crells Entd. 8:de, 12:te del.) 



Med synnerlig vördnad har äran at framhärda 



Min Högtärade Herres 



ödmjukaste tjenare 

 Johan GadoUn. 



(Gadolin bespricht hier in erster Linie seine Ansichten über die Natur der Wärme und 

 verteidigt die in seiner Dissertation dargelegten Anschauungen gegen einige von Scheele ge- 

 machte Einwendungen. 



Betreffend die Wärmeentwicklung bei der Kompression von Gasen bemerkt er, dass 

 sich die Menge der Wärme in einem gegebenen Körper, wie dies schon Bergman ausgeführt 

 hatte, nach der Gesammtoberfläche aller Teilchen oder Poren des Körpers und nicht nach 

 deren Grösse und Menge richten. Bei der Kompression des Gases wird nun diese Gesammt- 

 oberfläche etwas vermindert und hierdurch eine gewisse Menge Wärme freigemacht und am 

 Thermometer nachweisbar. Es ist daher sehr wahrscheinlich, dass eine ganz beträchtliche 

 Hitze entstehen würde, wenn durch eine genügend starke Kompression die Teilchen des Ga- 



Tom. XXXIX. 



