Mwistopuhe Otto Donnerista. 11 
että tässä saattaa nähdä idut niihin ajatuksiin, jotka sitten ilmestyvät johtavina 
hänen seuraavissa pyrinnöissään. Hán mainitsee siinä kalliokirjoituksia ja pu- 
huu siitä valosta, jota ne voivat levittää Aasian muinaiseen elämään, vieläpä 
suomalaistenkin historiaan — nuo piirtokirjoituksethan ne olivat hänen suu- 
rimpana harrastuksenaan tähän aikaan. Hán lausuu ilmi sen ajatuksen että 
Sampo on sama kuin aurinko, ajatuksen, jota hàn myóhemmin puolusteli erityi- 
sessä teoksessa. Sanalla sanoen: tämä tutkimus esiintyy suunnan merkitsijänä 
vastaisuutta varten. Suomi ja itämaat, suomalais-ugrilaiset kansat ja muinais- 
intialaiset — nuo hänen harrastuksensa pääesineet ilmaantuvat kaikki jo tässä 
tieteellisessä esikoisessa. : 
Vastaväittäjänä väitôstilaisuudessa oli Aug. AHLQVIST, jonka OTTO DONNER 
kirjeessä apelleen kertoo tehneen paljon muistutuksia. Loppulausunnossaan 
hän onnitteli väittelijää, mutta toivoi, että hän oli kulkeva edelleen mielikuvi- 
tuksesta vapaan tutkimuksen tiellà — ,pà den nyktra forskningens väg". Sitä 
vastoin oli praeses, jona CYGNAEUKSEN sairauden johdosta toimi prof. Lacvs, lau- 
sunut sen toivomuksen, ettei hán suinkaan olisi liiaksi kuivanselvà, ,nykter*. 
„Hän arveli^, sanoo OTTO DONNER „että tieteessäkin tarvitaan mielikuvitusta, jotta 
ei näkisi asioita pienoiskoossa.* 
Suullisesti tehdyt muistutukset tuotiin esiin myós vastaväittäjän tiedekun- 
nalle antamassa virallisessa lausunnossa (pöytäk. 30/5 1863). Aurqvisr tekee useita 
yksityismuistutuksia, m. m. myös vastustaen Donxerin mielipidettä Ilmarisen ja 
Väinämöisen jumaluudesta sekä moittien useita etymologisia yhdistelyjà. Hàn 
sanoo, että tekijátà vielä haittaa ,tottumattomuus kielitieteeseen, ja hän hyvin on 
menossa siihen suuntaan tässä tieteessá, jonka edustajat, katsomatta historialli- 
siin oloihin ja kielen nykyiseen laatuun, tahtovat kansoille luoda muinaisuuden, 
jonka todellisuus historiallis-reaaliselle pohjalle nojautuvan kielentutkimuksen 
täytyy hylätä“. Varsin kuvaava on seuraava lause, jonka AHLQVIST itse kuiten- 
kin on pyyhkinyt pois omalla kädellään kirjoittamastaan lausunnosta: . Tämän 
järkevän ja niin sanoakseni koulunomaisen tutkimuksen nimessä olen katsonut 
olevani velvollinen tässä panemaan vastalauseeni, etenkin kun praeses väitôs- 
tilaisudessa katsoi sopivaksi ruveta puoltamaan sitä pyrkimystä hypoteettisuu- 
teen, jota puheenalaisen väitôs osoittaa^. Vastaväittäjä katsoi kuitenkin väi- 
töksellä olevan tieteellistä arvoa ja sen tüysin vastaavan tarkoitustaan, minkä 
perustuksella se hyväksyttiinkin. 
Väitôskirja, joka koski intialaista aihetta, oli tavallaan alkuna sanskri- 
tin opintoihin, joihin hän tämän jälkeen Snerrmanin kehoitusta noudattaen ryhtyi. 
Mutta samalla häntä kiehtoivat muutkin asiat. Arvatenkin taloudelliset syyt, - 
Tom. XXXVIII. ANA 
