12 E. N. Seritk. 
mutta samalla tietysti yleisten asiain harrastus saattoi hänet sanomalehdentoi- 
mittajaksi. V. 1864 me tapaamme hänet nimittäin „Helsingfors Tidningar“ lehden 
toimittajana. Näkyypä hän harrastaneen Suomen valtio-oikeuttakin: eräässä 
syksyllä v. 1864 kirjoittamassaan kirjeessä hän sanoo kirjoittaneensa kirjoitelman 
Suomen valtiosäännöstä. Prof. J. PH. Pazménin neuvosta hän kuitenkin jätti 
kirjasensa julkaisematta, koska tämän mielestä ei ollut syytä siihen aikaan saattaa. 
Suomen valtiosäännön perusteita keskustelunalaisiksi. 
Mutta pian kuitenkin tiede voittaa. Samana vuonna lokakuun 19 p. DONNER 
kirjoittaa apelleen Berliinistä, että hàn oli alkanut opiskella ja oli huomannut 
ettei sanskritin kieli ollut niin vaikeata, kuin miksi hàn oli sitä kuvitellut. Hánen 
sanskritin opettajanaan oli professori WEBER, ja professori SrEINTRALin luennoilla 
hän opiskeli kielifilosofiaa ja vertailevaa kielitiedettä. Ensimäisenä tuloksena 
näistä opinnoista v. 1865 tuli julkisuuteen eräs episodi intialaisesta eepoksesta 
Rämäyanasta, „Sitäharanam“, runomittaisesti ruotsiksi käännettynä, jolla teoksella 
hän pyrki dosentiksi yliopistoon, kuitenkaan siinä onnistumatta. Mutta samalla 
hänen harrastuksensa oli kiintyneenä suomensukuisiin kieliin. „Vapaat hetket 
kotona minä nykyään käytän tutkielmaa varten suomalaisten kielten vokaali- 
soinnusta. Tämän teen ikäänkuin saadakseni itselleni pääsyn täkäläiseen oppi- 
neeseen maailmaan.* Puheenalainen teos jái kuitenkin julkaisematta, mutta sen 
sijaan hän Berliinissä 1865 painatti tutkimuksen „Das Personalpronomen in den 
Altaisehen Sprachen I. Die Finnischen Sprachen“. Niinkuin nimi osoittaa, oli 
tutkimus aiottu jatkettavaksi kaikkiin „altailaisiin“ kieliin, mutta se pysähtyi 
tähän ensimäiseen osaansa. Eräästä Donnerin myöhemmästä kirjeestä näkyy, että - 
hän samaan aikaan jo keräili aineksia vertailevaa sanakirjaansa varten. 
Kotimaahan palattuaan Orro DONNER taaskin v. 1866 oli , Helsingfors Tid- 
ningar“ien toimittajana. Maan vasta herännyt valtiollinen elämä alkoi vetää 
puoleensa, ja niin tapaamme Orro DoxwEnin jo vuonna 1867 notarina pappissää- 
dyssä, ja samaan aikaan hän alkoi kirjoitella ,Helsingfors Dagblad*iin. Vieläpä 
näkyy täydellä todella olleen kysymys siitä, että Orro Donner olisi siirtynyt Tur- 
kuun ja ottanut huolekseen ,Àbo Underrüttelser*ien johdon. 
Mutta tieteelliset harrastukset veivät kuitenkin voiton. 
V. 1866 hän Suomi-kirjassa julkaisi tutkielman ,Kalevipoeg jumalais-ta- 
rulliselta ja historialliselta kannalta katsottuna^. Siinä tehtiin vertailuja viro- 
laisen Kalevipoegin ja suomalaisen Kullervon välillä, joita tekijä, Kreutzwaldin 
Kalevipoeg runoelman perustalla, piti samana henkilönä, sekä esitettiin pitkälle 
tähtääviä jumalaistarullisia ja historiallisia päätelmiä näiden tarinoiden yhtey- 
dessä. Tekijä on tässä tutkimuksessaan liittynyt siihen aikaan yleiseen mytolo- 
Tom. XXXVIII. 
