_ 14 -E. N. SEgTÀLA.-— 
lausumaansa siihen, mitä hän sanoo Kalevipoeg-tutkimuksensa yhteydessä, niin 
huomaa kylläkin, että oikea syy, miksi Donner ehdotuksensa teki, oli tieteelli- 
nen. Donner käsitti toisintojen merkityksen tieteelliselle tutkimukselle, mutta 
hän katsoi nähtävästi diplomaattisemmaksi olla esiintuomatta perustetta, jota 
Suomalaisen Kirjallisuuden Seurassa olisi luultavasti ymmärretty yhtä vähän 
kuin sitä 20 vuotta myöhemmin tajusi sellainen tutkija kuin AHLQVIST, joka v. 
1886 lausui, että „Kalevalan alkukirjoitusten ulosantaminen edellyttää sen olet- 
tamuksen, että LÖNNROT ehkä ei ole niitä kaikin puolin taitavasti käyttänyt“. 
V. 1867 oli DowwERilla Aleksanterinstipendi, ja niin hän syyskuussa läksi 
matkalle etupäässä harjoittaakseen sanskritin opintoja. Matka kulki aluksi Pie- 
tarin ja Saksan kautta Itávaltaan ja Unkariin sekä sieltà Tübingeniin, jossa hän 
sitten opiskeli sanskritia professori Rorxin johdolla aina seuraavaan syksyyn 
asti. Seuraavatkin vuoden olivat omistetut matkoille: v. 1869 hàn harjoitti 
opintoja Pariisissa ja Lontoossa, ja v. 1870 Berliinissä. Näillä matkoilla, joilla 
Doxxerilla oli tilaisuus harjoittaa opintoja itse tieteen pesäpaikoissa, laskettiin 
perustus sille suurelle tieteelliselle harrastukselle, joka Doxnerissa asui koko 
hänen elämänsä ajan, ja samassa myös hänen monille tuttavuuksilleen ja yh- 
teyksilleen ulkomaiden kanssa. 
III. 
Lähimpänä tuloksena harjoitetuista sanskritin opinnoista oli Orro DONNERiN 
v. 1870 Berliinissä painattama julkaisu „Pindapitryajna, das manenopfer mit 
klóssen bei den Indern. Abhandlung aus dem Vedischen Ritual". Tämän teok- 
sensa, professori Rorxin siitä antaman edullisen lausunnon keralla, DONNER 
mainittuna vuonna tammikuussa antoi yliopiston konsistorille pyytäen päästä 
sen nojalla tai sittenkuin se olisi julkisesti tarkastettu, yliopistoon sanskritin ja 
vertailevan kielitieteen dosentiksi. Historiallis-kielitieteellinen osasto päätti prof. 
horuin lausunnon nojalla ja julkista väittelyä vaatimatta kannattaa DowwERin 
anomusta, jonka johdosta hän jo samana kevännä, 23 p. maaliskuuta 1870, ni- 
mitettiinkin mainitun aineen dosentiksi. 
Täten oli siis ensimäinen taival Orro Donnerin elämänuraa suoritettu: hàn 
oli tullut yliopiston opettajaksi. Dosenttina oleminen oli kuitenkin sekä tulo- 
jen että aseman puolesta — silloin ehkä vielä enemmän kuin nyt — jokseenkin 
irtonaista yliopistoon kuulumista. Oli siis luonnollista, että DONNER tavoitteli 
kiinteämpää asemaa yliopistossa. 
Kun yliopiston kirjastonhoitajanvirka KARL Corrawin v. 1871 tapahtuneen 
Tom. XXXVIII. 
