16 I.N. SETÀLA. 
aRENin kolmannelle). Tietysti ei Donner näin ollen voinut nimityksessä tulla 
kysymykseen. 
Hi kuitenkaan kestänyt aivan kauan, ennenkuin tehtiin esitys Orro Dox- 
NERin pysyväisestä kiinnittämisestä yliopistoon. V. 1875 huhtikuun 28 p. teki ni- 
mittäin historiallis-kielitieteellisessä osastossa professori W. Lacus, vedoten 30 
p. toukok. 1871 annettuun asetukseen, jonka mukaan yliopistolla on oikeus yli- 
määräisiksi professoreiksi ehdoittaa „erinomaisia ja uutteria opettajia“, ehdoi- 
tuksen, että dosentti Donxer nimitettäisiin sanskritin ja vertailevan kielitieteen 
ylimääräiseksi professoriksi yliopistoon.  Kirjoituksessaan, joka on päivätty 11 
p. toukokuuta 1875, prof. Lacus huomauttaa sitä merkitystä, joka Intian kieli- 
ja kirjallisuusmaailmalla, jumalais- yhteiskuntaopilla sekä koko sen intellek- 
tuaalisella olemuksella itsessään on yhtenä inhimillisen tutkimuksen opetta- 
vimmista ja ihmeellisimmistä aloista, ja sitä vielä suurempaa merkitystä, mikä 
sillà on yhteyksiensà johdosta moninaisten muiden lähelläolevien alojen kanssa, 
Edelleen hän mainitsi Orro Donxerin menestyksellistä toimintaa sekä opetta- 
jana että tieteellisenà kirjailijana huomauttaen niitä hyviä arvosteluja, joita oli 
hünen teoksistaan ulkomailla ilmestynyt. 
Omituista oli, miten osat nyt ovat vaihtuneet. Laaus, joka oli ankarasti 
arvostellut OTTO DoxwzRin kirjastonhoitaja-väitöstä, esiintyy nyt ehdoituksente- 
kijänä, mutta sitä vastoin Aurqvrsr, joka aikaisemmin oli DoxwERia puolustanut, 
panee vastaan. Hán pyytää mietintóaikaa, ja kun osasto uudelleen 26 p. touko- 
kuuta kokoontuu, lausuu Aurqvisr, että hänestä „ei perustettavaksi ehdoitetun 
opetusistuimen aire eikä henkilö näytä sellaisilta, että niità varten syystä saa- 
tettaisiin ryhtyä niin erikoiseen toimenpiteeseen kuin ylimääräisen professorin- 
viran perustamiseen* — tuleehan muistaa, että ylimääräisten professuurien pe- 
rustaminen siihen aikaan tosiaankin oli ,erikoinen toimenpide*. AHLQVIST huo- 
mauttaa, miten ei „vertaileva“ eikä „yleinen“ kielitiede ole missään välittö- 
mässä yhteydessä sanskritin kanssa, vaan voitaisiin yhtä hyvin yhdistää muu- 
hun kuin indoeuroppalaiseen kielitieteeseen ja indoeuroppalaisella alalla yhtà hy- 
vin slaavilaiseen, germaanilaiseen tai romaanilaiseen kielentutkimukseen kuin 
sanskritiin. Sanskritin kieli muuten ei ollut hänen mielestään niin erikoisen täh- 
dellinen opintoaine, että se kaipaisi omaa edustajaa täällä. Mitä henkilóón tulee, 
niin AHLQVIST tunnustaa, että DONNER on „sangen älykäs mies ja on harjoitta- 
nut melkoista kirjailijatointa^, mutta AHLQVIST sanoo, että hánen työstään „tur- 
haan etsii jonkinlaista ydintä tai pääsuuntaa“. „Hän kirjoittaa tänään“, sanoo 
AHLQvIST, ,kirjoituksen Suomen kauppalaivastosta, huomenna toisen suomalai- 
sesta teatterista, ja ylihuomenna hàn harrastaa lappalaisia runoja tai Kalevalan- 
Tom. XXXVIII. 
