Muistopuhe Otto Donnerista. 21 
nen sanelunsa mukaan muistiin Frevrnerin lappalaisen alkutekstin. Nämä ru- 
not yhteydessä eräiden muiden lappalaisten runojen ynnä selitysten kanssa 
DONNER sitten saattoi julkisuuteen suomeksi ja saksaksi nimellà „Lappalaisia 
lauluja^ v. 1876. Todennäköisesti Donner ei ollut täten päässyt semmoisen 
runolähteen luo kuin hän oli toivonut. FJELLxerin lappalaiset eepokset eivät 
varmaankaan ole kansanomaisia, vaan kaikesta päättäen FJELLNER on nämä lap- 
palaiset runot itse sepittänyt osaksi lappalaisten satujen perustuksella, osaksi 
suomalaisen runouden mukaan; hyvin epävarmaa on, onko siinä mitään lappa- 
laista runomuotoista tekstiä takana. Asian selittämiseksi on joka tapauksessa 
FIELLNERin lappalaisen tekstin julkaiseminen ollut perin tärkeä. 
Näiltä vuosilta on yksi Orro Dowwzmin aloite vielä mainitsemista an- 
saitseva. 
Viipurilaisessa osakunnassa, jonka kuraattorina OTTO DONNER toimi, vaikka 
olikin pohjalainen, hän kerran v. 1874 Ruotsista saatujen herätteiden johdosta 
kehoitti osakuntalaisia ryhtymään kansatieteellisten esineiden keräykseen. 
Tämä kehoitus johti työhön: keräyksistä, joihin muut osakunnat yhtyivät, syn- 
tyi ylioppilaiden kansatieteellinen museo, jonka jatkajana nykyinen kansatie- 
teellinen museomme on. Tässä vaatimattomassa aloitteessa lausuttiin siis kansa- 
tieteellisen museomme syntysanat. 
Erikoisen tärkeä suomalais-ugrilaiselle tutkimukselle on vuosi 1879. 
Sinä vuonna julkaisi nimittäin J. BupENz pienen, mutta erittäin huomattavia näkö- 
kohtia sisältävän tutkimuksen ,Über die Verzweigung der ugrischen Sprachen*, 
ja tämä vuorostaan aiheutti Donxerin puolelta kirjoituksen „Die gegenseitige 
Verwandtsehaft der Finnisch-Ugrischen Sprachen“, joka julkaistiin Tiedeseuran 
„Acta“ sarjan XLssá osassa. Näissä tutkimuksissa oli suomalais-ugrilaisten 
kielten keskinäisen sukulaisuuden asteet ensi kertaa saatettu vakavan keskus- 
telun alaiseksi. Ja vaikkakin meidän tulee sanoa, että Donnerin käsitys eräiden 
kielten, niinkuin lapin ja liivin kielen asemasta sekä myós useat yksityisseikat 
antavat aihetta erikoisen vakaviin muistutuksiin, on kuitenkin tunnustettava, 
että Donner teoksessaan täydellä syyllä vastustaa BupENzin varsinaisesti vain 
yhteen tunnusmerkkiin perustuvaa suomalais-ugrilaisten kielten jaoitusta. 
Tuota riidanalaista kysymystä suomen ja lapin keskinäisestä sukulaisuu- 
desta Donner sitten käsitteli myös eri kirjoituksessa, jonka hän julkaisi Lon- 
toon ,Philologieal Society“n Proceedings sarjassa. Muuten hän näinä aikoina 
eri kirjoituksissa tutki sumeri-akkadin kielen sukulaisuutta uraali-altailaisten 
kielten kanssa antaen tässä asiassa vastauksen kielteiseen suuntaan, sekä 
Firenzessä v. 1878 pidetyn neljännen orientalistikongressin julkaisuissa samo- 
Tom. XXXVIII. 
