€ 
ba 
2 EB. N. Små. 
jedilaisten ja suomalais-ugrilaisten kielten sukulaisuutta. Viimeksimainittu kir- 
joitus sisältää — kylläkin oikeastaan vain ajatuksena eikä todisteluna — eräitä 
erinomaisen pitkälle tähtääviä olettamuksia: siinä on muutamin viittauksin tuotu 
esiin ajatus, että „konsonantinheikennys“ (astevaihtelu) on „johtavana prinsiip- 
pinä“ suomalais-ugrilaisissa ja samojedilaisissa kielissá, ajatus, jonka ehkä vielä 
voidaan todistaa sisältävän oikean ytimen, vaikkakaan ei niillà todisteilla, jotka 
DONNER on esiintuonut. Vihdoin mainittakoon vielä näiltä vuosilta Techmerin 
„Internationale Zeitschrift“issä v. 1884 ilmestynyt kirjoitus „Ueber den Einfluss 
des Litauischen auf die finnischen Sprachen“. Tämä kirjoitus on pikemmin kat- 
sottava ikäänkuin luonnokseksi, joka koski erinomaisen mielenkiintoista aihetta; 
mitä tästä aiheesta voitiin tehdä, sen on sittemmin Vilh. Thomsen klassillisessa 
teoksessaan loistavasti osoittanut. 
IV. 
Me olemme täten joutuneet niihin aikoihin, jolloin OTTO Donner teki mer- 
killisimmän tieteellisen aloitteensa. 
Kun Suomalaisen Kirjallisuuden Seura kesällä 1881 vietti viisikymmenvuo- 
tisen olemisensa muistoa, teki prof. J. R. Aspeuın ehdoituksen, että seura „toin- 
tansa tieteellisellä alalla laventain, muodostaisi tiedeakatemian Suomen heimojen 
tutkimista varten elikkä ylimalkain sovittaisi niin, että tutkimus náitten heimo- 
jen alalla saisi jotakin kannatusta ja vasta-alkavat tutkijat tarpeellista apua“. 
Ehdoitusta ei kuitenkaan hyvüksytty. Syntyneessä keskustelussa vastustivat 
YzJö KOSKINEN, K. F. IGwATIUS ja A. W. JauwssoN tehtyä ehdoitusta lausuen, 
että seuran tuli jatkaa tointaan entiseen taattuun suuntaan, sekä viitaten niihin 
suuriin kustannuksiin, jotka aiheutuisivat akatemialaitoksen perustamisesta ja 
ylläpitämisestä. Tosin puhuivat A. A. Borenius ja O. A. F. LÖNNBOHM sekä vi- 
rolainen HARRY JANNSEN akatemian puolesta, mutta turhaan; ehdoituksesta ei edes 
äänestetty. Joka tapauksessa tämä kokous ei jàányt herätteitä vaille. Näh- 
tävästi vaikutti erittàinkin virolaisten vieraiden saapuminen tähän kokoukseen, 
että ikäänkuin selvemmin tunnettiin tarvetta saada täällä meidänkin maassamme 
runsaampia tietoja suomalaisten heimokansoista. Kokouksen herätteet johtivat 
kahteenkin yritykseen: toiselta puolen perustettiin seura, jonka nimenä oli „Viron 
ystävät ja jonka tarkoituksena oli meillä tehdä tunnetuksi viron kieltä ja kirjalli- 
suutta, toiselta puolen taas syntyi ,Heimokansain seura*, jolla oli laajempi tarkoi- 
tus: tietojen hankkiminen kaikista suomalaisista heimolaiskansoista ja yleisön niihin 
tutustuttaminen. Nämä yritykset, jotka rajoittuivat asianharrastajain pieneen 
piiriin, väsähtivät kuitenkin pian. Sen sijaan ryhtyi Orro DONNER toimiin sem- 
;moisen järjestön aikaansaamiseksi suomalais-ugrilaista tutkimusta varten, jolla 
X ies sed É Tom. XXXVIII. 
VS ect 
