Muistopuhe Otto Donnerista. | 23 
olisi yksinomaan tieteellinen tarkoitus ja joka julkaisisi tutkimuksensa pääasial- 
lisesti suurilla europpalaisilla sivistyskielillà. 
Ensimäinen merkki näistä pyrkimyksistä näkyy Tiedeseuran „Öfversigt*- 
issä v:lta 1882. Siinä on nimittäin tammikuun 16 p:n kokouskertomuksessa luet- 
tavana lyhyt tiedonanto: „Herr Donner uppläste förslag om bildande inom 
Societeten af en särskild sektion för finsk-ugrisk forskning", mikà ehdoitus 
päätettiin lähettää historiallis-kielitieteellisen osaston harkittavaksi. Asia ei này 
herättäneen huomiota: ehdoituksen sisállystà ei edes esitetà kokouskertomuk- 
sessa, missä se esiintyy muiden pikkutietojen välillä, toisella puolen mainitaan 
tilintarkastajien vaali, toisella puolen, että hra Màxrrw näytti seuralle elävän 
skorpionin. Ja 6 p. maaliskuuta ehdoitus hylättiin historiallis-kielitieteellisen 
osaston lausunnon mukaisesti; osasto ei nimittäin ollut, niinkuin pöytäkirja ly- 
hyesti ilmoittaa, katsonut olevan syytä puolustaa ehdoitusta sen nykyisessä 
muodossa. 
Ehdoitus, joka käsikirjoituksena on tallessa, mainitsee Suomen Tiede- 
seuran ,suomalais-ugrilaisen osaston* tarkoitukseksi herättää ja innostaa har- 
rastusta, sekä tehokkaasti edistää työtä suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen, 
muinaistieteen ja kansatieteen alalla. Osastoon kuuluisivat aluksi tiedeseuran 
tällä alalla työskentelevät jäsenet, mutta osasto saisi itse senjülkeen kutsua 
kunnia-, kirjeenvaihtaja- ja tavallisia jásenià. Osaston tulisi panna toimeen tieteel- 
lisiä tutkimuksia niissà seuduissa, joissa suomalais-ugrilaisia kansoja asuu, toi- 
mittaa julkisuuteen aikakauskirja tai muita julkaisuja sekä panna toimeen sään- 
nóllisià kokouksia ja keskusteluja. 
Oliko tämän ehdoituksen hylkääminen Tiedeseuralle ja sen tieteellisen toi- 
minnan merkitykselle eduksi vai eikó, se jääköön tässä sanomatta. Ainakaan 
se ei ollut vahingoksi sille asialle, jota oli tarkoitus ajaa, sillä Ovro DONNER 
ei jättänyt aiettaan, vaan hän päätti panna sen toimeen toisella tavalla: hän 
ryhtyi tyóhón yleisen seuran aikaansaamiseksi, joka pääasiallisesti jásenmak- 
suilla hankkisi tarpeelliset rahavarat. Suurella taidolla onnistui Donnerin aio- 
tun seuran perustajiksi koota eri valtiollisiin ja sivistyksellisiin leireihin kuu- 
luvia henkilöitä. Kun uuden seuran, Suomalais-ugrilaisen seuran, perus- 
tava kokous pidettiin 15 p. marraskuuta 1883, oli jo onnistuttu saamaan ko- 
koon perustajasitoumuksia 35,000 markkaan. 
Ei ole mahdollista tässä ryhtyä seikkaperäisesti kuvailemaan OTTO Dox- 
NERin vaikutusta Suomalais-ugrilaisessa seurassa, sillä semmoinen esitys muo- 
dostuisi samalla seuran koko neljännesvuosisadan historian esitykseksi. Tämä 
seura, jonka johtavana henkenä Donner on alusta alkaen ja koko ajan ollut, 
Tom. XXXVIII. FROM OA 
t 
LIBRARY xj 
Sy 
2; Qy ^ 
