10 Taropozr REIN. 
Vidare ingår i kalendern Biet för 1868 af hans hand en historisk uppsats , Arvid 
Kurki“, sedermera utkommen jämväl på finska som en särskild broskyr. Äfvensä i „His- 
toriallinen Arkisto* flere uppsatser, t. ex. „Om Finlands folkmängd under medlet af 
17:de àrhundradet;^ en varmt hållen lefnadsteckning af hans förre chef Gabriel Rein; 
ett inlägg i frågan om Birger Jarls tåg emot Tavasterna; om Wiborgs slotts tillstånd i 
17:de seklet, m. fl. I vetenskapssocietetens skrifter har han infört bland annat en na- 
tionalekonomisk uppsats: Om malthusianismen och dess ställning till befolkningsfrågan 
(Öfversikt af F. V. Soc:s förhandl. XXXIV); ett minnestal öfver professor Sven Gab- 
viel Elmgren, hållet på årsdagen 1898, samt ett annat öfver senatorn friherre G. Z. 
Yrjö-Koskinen på årsdagen 1904. Dessutom ingå af Ignatius uppsatser i Fornminnes- 
föreningens tidskrift och i tidskriften , Suomi". 
Att hans både åt det teoretiska och praktiska hållet riktade förmåga vann er- 
kännande äfven af andra än egna partivänner, framgår bland annat däraf att han, då 
stadsfullmäktiga för Helsingfors första gången valdes efter införandet af den nya kom- 
munallagen för städerna, blef därtill utsedd genom att det s. k. dagbladspartiet, som in- 
nehade majoriteten, för att visa sin opartiskhet satt honom på sin kandidatlista. Han 
innehade under åren 1875—1878 detta uppdrag, som ännu senare en gång blef för- 
nyadt, nämligen 1903—1905. Till än viktigare värf i det allmännas tjänst blef han kallad 
genom att inväljas till medlem af folkrepresentationen. Redan vid 1872 års landtdag hade 
han innehaft sekreteraresysslan vid den ena af de tvenne sektioner, i hvilka allmänna 
besvärsutskottet då fördelat sig. Men till landtdagen 1877—78 invaldes han såsom le- 
damot af borgareståndet för Kaskö stad och utsågs därunder bland annat till ordförande 
för bevillningsutskottet. Den viktigaste frågan vid denna landtdag var, såsom bekant, 
den om införande af allmän värneplikt, i hvilken fråga I. med hela det parti han till- 
hörde försvarade dess antagande i den form, den sedermera erhöll genom 1878 års 
värnepliktslag. Vid samma landtdag kämpade han varmt för tilldelande af statsunder- 
stöd åt en finsk nationalteater och finska skolor samt väckte petition om inrättande af 
ett högre finskt läroverk i Helsingfors. Såväl vid denna som vid de två följande stän- 
dermötena tog han flitigt del i debatterna och betraktades med allt skäl som den finskt 
sinnade minoritetens 1 borgareståndet ledande personlighet. 
Under 1882 års landtdag, där han representerade staden Kexholm, var han åter 
ordförande i bevillningsutskottet. Han väckte vid denna landtdag bland annat en peti- 
tion om restaurering af Kexholms gamla slott, hvilken jämte andra likartade petitioner 
beträffande Åbo och Wiborgs slott föranledde en framställning af ständerna om vidta- 
gande af åtgärd för att skydda landets fornborgar från förfall. Denna framställning 
åstadkom utfärdandet af förordningen den 2 april 1883 om hägn för fornlämningar, 
äfvensom inrättandet 1884 af ett ämbetsverk för dess öfvervakande, den s. k. arkeolo- 
giska kommissionen, af hvilken I. blef ledamot. Jämte tvenne andra medlemmar af 
borgarståndet föreslog han vidare vid nyssnämnda landtdag en petition om en gemensam 
valordning för städernas landtdagsmannaval, hvilket förslag tillsammans med andra lik- 
nande vid samma landtdag väckta föranledde en ständerpetition af innehåll, att den 
nämnda val angående Sen i landtdagsordningen skulle förtydligas och delvis förändras 
Tom. XXXVIII. 
