6 | Ivar A. HEIKEL. 
Âret 1853 vistades Lagus i Atén, fortsättande sina historiska studier och 
mycket intresserande sig för nygrekiskan.  Runebergsbiblioteket i Helsingfors förvarar i 
manuskript en af Lagus verkställd öfversättning af Runebergs „Den gamle Trädgärds- 
mästarens bref, Första brefvet“ till nygrekiskan. Lagus har redt sig ganska bra 
med den svåra uppgiften. Ändringarna af hans lärare, diakonen Ignatios, bestå 
hufvudsakligen i utbyte af gammalgrekiska uttryck mot mera moderna. På upp- 
maning af redaktionen för den nygrekiska tidskriften Née Ilavdoga offentliggjorde 
Lagus i denna tidskrift en längre afhandling om Hellenerna à Sydryssland, i raska 
drag tecknande deras ytterst växlande öden under 20 sekel: det hela ett populari- 
serande utdrag ur det tillàmnade stora: verket. - Uppsatsen inleddes af redaktionen med 
följande ord: 
„Herr W. L. från Finland vistas sedan nära ett år i Atén, sysselsatt med stu- 
dium af språket och med historiska forskningar rörande den grekiska medeltiden. En 
af Pandoras redaktörer, som haft nöjet att bli bekant med denne lärde, har uppmanat 
honom att lemna några notiser om Grekerna i Sydryssland. Uppfyllande denna begä- 
ran med en beredvillighet, som på en gång bär vittne om hans välvilja och hans insikt 
i ämnet, författade han en afhandling, som ehuru skrifven oförberedt och under saknad 
af många källor, som ej finnas i biblioteken i Atén, i alla fall innehåller många högst 
viktiga underrättelser om våra därvarande stamförvandters öden. Dä vi tro att denna 
afhandling skall läsas med nöje äfven af allmänheten, införa vi den här, med fórfatta- 
rens tillåtelse. Utom genom sitt vetenskapliga värde rekommenderar sig arbetet till 
hvarje grekisk läsares uppmärksamhet äfven därför, att det skrifvits på vårt språk af 
denne utlänning.” 
Ett annat inför offentligheten framträdande spår af Lagus' studier i Sydryssland 
 ür det föredrag han höll vid Vetenskaps-Societetens ärshögtid 1862 öfver ämnet Rese- ' 
minnen från Krim och S:t Georgs kloster. De i lifliga färger hållna naturskildringarna 
och hela framställningens värme ådagalägger, att förf. rör sig på ett för honom mycket 
kärt område. Det är den vid förra seklets midt af klassiska filologer häftigt angripna 
satsen ,ex oriente lux", eller orientens inflytande på den hellenska kulturen som genom 
de sista årtiondenas arkeologiska fynd fått en så lysande bekräftelse, som Lagus här på 
en enskild punkt skickligt försvarar. 
De. tidtals ytterst svåra ekonomiska förhållanden, hvarunder det unga paret 
Lagus lefde i Atén, och ifriga uppmaningar från hemlandet förmådde Wilh. Lagus att 
vid denna tid uppträda som sökande till den efter Wallins död ledigblifna professuren i 
den orientaliska litteraturen. Genom sina examensstudier och genom beröringen i Syd- 
ryssland med tatarer och turkar hade han därför en viss förberedelse. . 
Som specimen utarbetade han i Wien afhandlingen Seid Locmanni ex libro 
Turcico qui Oghuzname inscribitur excerpta. Detta turkiska ineditum, som af utgifva- 
ren försågs med latinsk öfversättning och språklig, historisk och geografisk kommentar, 
stod i ett visst sammanhang med Lagus” scythiska forskningar. H. A. Kellgren blef 
dock professurens innehafvare; men efter dennes redan ett par år senare inträffade död 
blef Lagus i början af 1857 utnämnd till professor i orientaliska litteraturen. 1 sin 
Tom. XXXVII. 
