8 Ivar A. HEIKEL. 
form den öfversättning af Runebergs afhandling „Jämförelse mellan Euripides” och Se- 
necas Medea“, som han redan som docent verkställt. Lagus’ förmäga .att träffa Rune- 
bergs svenska prosastil visar ett mindre vanligt filologiskt spräksinne. 
Ej utan att göra sig sjálffórebràelser, såsom af hans muntliga yttranden fram- 
gatt, Ofvergick Lagus småningom allt mer till forskningar på den inhemska historiens 
gebit. Ett slags förelöpare därtill var den undersökning han redan 1853 i Odessa 
publicerade på ryska angående Karl XII:s flykt från Pultava till Bender. — Efter pro- 
fessor Wilhelm Gabriel Lagus' död 1859 ålåg det sonen att till tryckning redigera den- 
nes Anteckningar om Finska lagöfversättningar, och till arbetet Finska Adelns 
gods och ätter författade han företalet och det synkronistiska registret.  Efter sin 
fader och morfader hade han mottagit i arf rika manuskriptsamlingar och anteckningar. 
Sedan 1863 under nära 30 år föreståndare för universitetets mynt- och medaljkabinett, 
kom han äfven på denna väg in på den inhemska kulturhistoriens område. Under 
1875—78 prorektor och därunder ett helt år handhafvande rektorsvården och därefter 
sex år rektor (1878— 84), blef han med alla universitetets fórhàllanden:och dess histo- 
riska öden än mer förtrogen än han redan förut genom släkttradition varit det. Många 
förhållanden medverkade sålunda till att han från 1870:talet begynte egna sina outtrött- 
liga mödor åt utredande af litterära, biografiska, lärdomshistoriska och därmed besläk- 
tade frågor på inhemskt kulturgebit. 
Sedan han 1886 som emeritus afgätt, upptogs hans fortfarande arbetsstarka och 
forskningsvarma ålders dagar uteslutande af dylika sysselsättningar. De kräfde stor 
outtröttlighet, fyndsinne, noggrannhet, vaken kritik och kombinationsförmåga. 
Redan från 1860 härrör den sedermera i utvidgadt skick i samlingen Sérüdda 
Blad 1877—1879 utgifna för vår konsthistoria icke oviktiga uppsatsen Skulpturen à 
patriotismens tjänst, Hvad man gjort för Porthans minne. TI samma publikation ingår 
äfven Peter Forskåls lefnad (ursprungligen från 1870), hvarom Lagus säger: ,ett bio- 
grafiskt minne från vår historias förra århundrade, ett minne hvilket ofta, isynnerhet på 
den tid jag var målsman för de sköna och betydelsefulla orientaliska studierna vid vår 
högskola fyllt och ännu fyller min själ på en gång med glädje och smärta”. Peter 
Forskål var berömd som tänkare, naturkännare, orientalist samt resande i Egypten och 
Arabien, i hvilket senare land han vid unga år fann sin graf, år 1763. — En epilog 
till denna biografi bilda de varma minnesord Lagus egnar sin lärjunge och unge vän 
Karl Fredrik Eneberg, som afled i orienten, under en forskningsresa, som bland annat - 
afsåg att utreda den förmodade urgamla frändskapen mellan suomispråket och kilskriften 
i denna skrifts älsta språkform, sumeriskan, — en fråga som mycket intresserade Lagus 
. och som han vid skilda tillfällen tog till tals inom Mei Ran -Societeten. Sumeriskans 
ställning är ännu outredd. 
En annan i Finland född, här fostrad och vetenskapligt påverkad 1700:talets 
forskningsresande har Lagus från så att säga ett skuggminne gjort till en åskådligt 
lefvande personlighet i sin stora (331 + 146 s.) biografi öfver Erik Laxman (Vet. Soc. 
Bidr. h. 1. Al), „en banbrytande samlare i fräga om Sibiriens naturalster“. Laxmans verk- 
samhet föll utom värt land, men här var stället att samla de spridda dragen. Dä upp- 
Tom. XXX VIII. 
