Oversigt 187Ü— 1912. 61 



Hertil knytter sig Studier over Eskimoernes Legemsbygning (Kra- 

 niologi, Nasologi, o. s. v.) samt fysiologiske Forhold, væsentlig ved 

 -Lægerne S. Hansen, G. Meldorf, K. A. E. Poulsen og J. P. J. Lindhard. 



c) Gengivelse af Sagn, Sange, Musik etc. findes i Bind X A ved 

 G. Holm og Rink, XXXI ved Thalbitzer, XLIX ved Kruuse og XL ved 

 Thuren og Thalbitzer. 



Hertil kommer omfattende Sprogstudier, foretagne af Rink (Bind 

 XI), Provst C. W. Schultz-Lorentzen (XXVI), Sognepræst P.Vibæk 

 (XXXIII) og Cand. mag. W. G. Thalbitzer (XXXI). Sidstnævnte anfører 

 herom bl. a. følgende: 



„Den eskimoiske Sprogæt har tiere beslægtede Sproggrupper: Vest- 

 eskimoisk fra Mackenziefloden vestpaa, Østeskimoisk i Labrador, 

 Baffinland og Grønland. Indenfor selve Grønland skelnes mellem 

 flere Dialekter, Vest- og Østgrønlandsk (lige saa forskellig som dansk 

 og svensk), og en nordlig og en sydlig Dialekt paa hver Kyst. Tal- 

 rige mindre Dialektforskelle findes fra Fjord til Fjord. De første 

 Grundtræk til en grønlandsk Sproghistorie er nu opridsede i mit fone- 

 tiske Værk, og beviser, at de grønlandske Dialekter hører sammen 

 som Dele af en levende Organisme , der har en gammel og broget 

 Udviklingshistorie. Alaska-Dialekternes Ordformer og grammatiske 

 Endelser er i mange Tilfælde ældre end de grønlandske". 



„Allerede Rink paaviste Fællesskabet af flere grønlandske Sagn 

 med de fjerneste Eskimoers Traditioner. Den yndede Omtale af 

 Ravnen i nogle gamle grønlandske Digte betyde rimeligvis et Levn 

 af Vest-Indianernes og Asiaternes Ravnemyter. Min Samling af Sange 

 fra Nordvest-Grønland viser, at der fandtes forskellige Digtarter: for- 

 uden en Række Texter af Trommesange var der en halv Snes Barne- 

 sange, hvoraf flere har vist sig at være gamle, fællesgrønlandske 

 Digte af episk-lyrisk Art. Mine Indsamlinger ved Angmagsalik har 

 senere klaret mig Synet paa Digtekunstens oprindelige Omfang og Arter 

 i Grønland: der er flere Arter af Trommesange (religiøse, juridiske, 

 Skuespil eller Sanglege) foruden de episk-lyriske Digte eller Sange 

 (derunder „Børnerim") og Fangst- eller Kajak-Sange. Dertil kommer 

 Trylle-Formularer eller Bønner". 



„Grønlændernes Musik er nu nøje studeret af Musikhistorikeren 

 Hjalmar Thuren (f 1912), særlig paa Grundlag af mit Materiale fra 

 Umanak og Angmagsalik (sidstnævnte paa Fonograf). Den er særlig 

 interessant i rytmisk Henseende, men ogsaa i tonal. Melodien an- 

 vender sjeldent over 5 Toner. Nordvest-Grønlændernes og Central- 

 Eskimoernes Sange er nær beslægtede. I de vigtigste Afvigelser fra 

 vore Toneintervaller minder den grønlandske Musik særlig om Mu- 

 sikken hos visse Indianerstammer i Britisk Columbia. Angmagsali- 



