A N:o 8) Om disjiinktionselektromotori.sk kraft. 'A 



alltså försvinner ur den öfriga ledningen, d. v. s. ljusbågen 

 erbjuder en motsvarande tillökning i ledningsmotstånd; ter- 

 men DI i (4) vore således i likhet med termen MP proportio- 

 nel med strömstyrkans qvadrat. Le Roux 1 ) deremot 

 betraktade 1881 det starka potentialfallet vid anoden såsom 

 förorsakadl af en termoelektrisk motkraft, medan Peu- 

 k e r t 2 ) 1885 antog jämte en invers elektromotorisk kraft 

 ett öfvergångsmotstånd vid elektroderna och v. Lang 3 ) 

 samma år genom en särskild undersökning konstaterade till- 

 varon af en invers elektromotorisk kraft till fullt belopp. 

 Mrs. H e r t h a A y r t o n, som på flere ställen i sitt 

 utmärkta arbete öfver den elektriska ljusbågen antager ett 

 öfvergångsmotstånd vid elektroderna, fastställer för ljusbåge 

 mellan kolelektroder formeln 



« + \ + (/* + Ö ] l (5) 



der a, (3, y och d äro konstanter. En förtjänstfull undersök- 

 ning utförd under ledning af Prof. Hj. T all q vis t å 

 Fysikaliska institutet vid Helsingfors Universitet af T h u r e 

 L e s c h och Martin Sundwall 4 ) har bekräftat denna 

 formel och utvidgat dess giltighet äfven till ljusbågar mellan 

 en metallelektrod och en kolelektrod samt mellan två elek- 

 troder af samma metall. 



4. Enligt (5) hafva konstanterna i E d 1 u n d's formel (1) 

 värdena a == (a + ///)//, b = (ft + d/I)/L Faktorn b repre- 

 senterar ledningsmotståndet i vanlig mening för ljusbågens 

 längdenhet. För starka strömmar vore alltså a och b ungefär 

 omvänd t proportionella mot strömstyrkan, hvaremot al och 

 bl skulle vid svag ström tillväxa med aftagande strömstyrka. 



1 ) La lumiére électrique, 1881, III, sid. 285. 



2 ) Zeitschr. fiir Elektrotechnik, 1885, 25. Febr. 



3 ) Sitzungsber. der Wiener Akad. XCI, Abtb. 2, 1885, April. 



*) Untersuchungen iiber die Ayrton'scbe Relation fiir den elek- 

 trischen Lichtbogen bei Gleichstrom. Öfv. af F. V. S. förh. LIV, A, N:o 16, 

 1911-1912. 



