12 A. F. Sundell. (LXII 



ioner röra sig i motsatta riktningar, medförande sina laddnin- 

 gar. Förhållandena mellan hvardera ionens hastighet och 

 summan af dessa hastigheter representera öfverföringstalen 

 enligt H i 1 1 o r f: kationens u och anionens v = 1 ■ — u. Af 

 hela strömstyrkan / förmedlar kationen andelen ni och 

 anionen andelen vi. På tidsenheten uppträder vid katoden 

 I enheter positiv elektricitet och vid anoden lika mycket 

 negativ elektricitet. Den positiva elektriciteten vid katoden 

 neutraliseras af lika mycket genom strömmen tillförd nega- 

 tiv elektricitet, om man antager, att ledningsförmågan i fasta 

 ledare beror endast på de negativa ionernas rörlighet, hvar- 

 jämte den negativa elektriciteten vid anoden bortföres vidare 

 såsom galvanisk ström (eller neutraliseras genom positiva 

 ioner från anoden). x ) Samtidigt uppstår på katodsidan en 

 förlust af vi/e ionpar och på anodsidan en förlust af ul/e 

 ionpar, om c är en ions laddning. Om fenomenet skall vara 

 permanent, böra alltså dessa ionpar produceras vid elektro- 

 derna. Man kan antaga, att denna för ljusbågens existens 

 nödiga mängd substans i ionform införes genom de af S t a r k 

 anmärkta ångstrålarna från elektroderna, hvilka kunna med- 

 föra molekyler delade i ioner; eller ock sker ioniseringen inom 

 gaspelaren i följd af den höga temperaturen. 



12. Beträffande, förloppet vid katoden bör ännu anmär- 

 kas följande. Den för den positiva elektricitetens neutralise- 

 ring nödiga mängden elektroner behöfver icke alstras genom 

 ionisering af katodens substans eller i ångskiktet invid kato- 

 den 2 ), enär dessa elektroner levereras af strömmen ifrån den 

 yttre ledningen till katoden. En fast ledare antages nämligen 

 innehålla fria elektroner jämte lika många positiva ioner, så 

 att den visar sig oelektrisk. De fria elektronernas translato- 

 riska rörelse, i katoden riktad emot beröringsytan med gas- 

 pelaren, representerar den galvaniska strömmen. För att 

 nu elektronerna skola kunna passera genom gränsytan, bör 



J ) Ifr. Stark, 1. c. sid. 27,") — 277. 



2 ) J. Stark: Zur Kemitnis des Lichtbogens. Drudes Arm. XII, sid. 682 : 

 »Beim Liebtbogen werden die negativen Elektronionen ans der Katliode selbst 

 und zwar niclit durcb lonisierung, sondern durcb Elektrisierung gewonnen». 



