22 A. F. Sundell. (LXII 



ljusbågen med material, som ock till den särskilda elektron- 

 emission, hvilken betingar den direkta elektromotoriska kraf- 

 ten vid katoden, så blir katodfallet icke tillräckligt för hela 

 denna värmeproduktion, utan bör detsamma höjas till det 

 belopp, som motsvarar DuddelTs öfvergångsmotstånd vid 

 katoden (för kolljusbåge af 6 mm:s längd från 5,5 volt till 

 11,5 volt för ett öfvergångsmotstånd af 1,16 ohm). Värme- 

 utvecklingen blir då så stor(9,91 2 . l,16amp 2 .ohm = 1,14. 10 9 

 erg/sek), att äfven med afdrag af det konsummerade 

 P e 1 1 i e r-värmet (9,91 . 6 amp. volt = 0,59 . 10 9 erg/sek) till- 

 räcklig värme (0,55. 1 O 9 erg/sek) återstår för underhållandet 

 af den höga temperaturen och ångbildningen m. m. 



Det är endast denna sista energimängd, som framkommer 

 enligt den af S t a r k och andra företrädda åskådningen. Vid 

 passagen genom katodfallet (ofvan 5,5 volt) förvärfva de 

 positiva ionerna energin uIP k , de negativa energin vIP k eller 

 tillsammans energin IP k (9,91 . 5,5 amp. volt = 0,55 . 10 9 

 erg/sek). Häraf förbrukas uIP k till värmeeffekt enligt Sir 

 J. J. Thomson, medan återstoden vIP k enligt Stark, 

 Retschinsky och Schaposc hnikoff användes 

 till ionisering. De härvid alstrade positiva ionerna böra väl 

 anses ingå i den till katoden ankommande positiva ström- 

 men ul och öka icke det vid katoden disponibla värmet 

 , utöfver nyssnämnda belopp; de negativa ionerna åter fort- 

 sätta till gaspelaren, ingående i den galvaniska strömmen 

 jämte de ioniserande elektronerna. Det till värmeeffekter 

 disponibla värmet (högst 0,55 . 10 9 erg/sek) är mindre än 

 det konsummerade P e 1 t i e r-värmet (0,59 . 10 9 erg/sek), för 

 hvars härkomst således icke redogöres. Vid hvitglödande anod 

 blir värmeproduktionen på grund af anodfallet mycket stor 

 (högst vIP a enligt Sir J. J. T h o m s o n). Härtill måste, 

 såsom ofvan art. 10 beräknats, icke blott J o u 1 e'ska vär- 

 met i följd af DuddelFs öfvergångsmotstånd utan äfven 

 utifrån ankommande P e 1 t i e r-effekt tagas i anspråk. 



22. Hos glimströmmen i ett rör med förtunnad luft har 

 Th. Homén 1 ) funnit såväl en invers elektromotorisk kraft 



] ) Th. Homén: Ueber die Elektricitätsleitung der Gase, I: Acta Soc. 

 Scient. Fenn. XVI, 1888, sid. 107, II, III: XVII, 1891, sid. 15, 29. 



