4 L. William Öholm. (TV 
met att utforska, i hvilket afseende elektrolytens diffusions- 
hastighet skulle påverkas af den tillsatta icke-elektrolytens 
molekylstorlek. 
Med hänsyn härtill valdes ock oledarena så, att vidt från 
hvarandra skilda molekylarvikter skulle blifva represente- 
rade. Dessa icke-elektrolyter voro: urinämne, glycerin, 
mannit, socker, raffinos, »arabigummi», inulin och stärkelse 
(pulverform), sålunda företrädande molekylarvikter från och 
med 60 till omkring 10,000. 
Alla vid försöken använda substanser voro af Kahlbaums 
bästa fabrikat. Vattnet var flera gånger omdestilleradt. 
Dess ledningsförmåga utgjorde ungefär 1,,—3x10756. Af 
motståndsbestämningarna framgår, att en del oledare t. ex. 
arabigummi och inulin ej voro alldeles elektrolytfria (se 
sid. 81). Alla lösningar vid såväl diffusions- som lednings- 
och wviscositetsmätningarna äro uttryckta i- normalitet 
(gr. ekv. per liter). Först framställdes de icke-elektrolytiska 
lösningarna, i hvilka elektrolyten sedan löstes. Vattenlös- 
ningarna af oledarna bildade sålunda ej blott de tre öfre 
lagren i den diffunderande pelaren utan utgjorde ock lös- 
ningsmedlet för den diffunderande elektrolyten. 
Den tillsatta oledarens inflytande på .elektrolytens diffusions- 
hastighet. 
Om man undantager de nyssnämnda af Arrhenius 
utförda försöken samt några enstaka experiment utförda 
med tillsats af gelatin, agar-agar eller stärkelse 1) så förefin- 
nas inga vidare undersökningar öfver i vatten lösta icke- 
elektrolyters inverkan på elektrolyters diffusion. 
Efterföljande diffusionsförsök äro utförda under åren 
1911—12 dels å laboratoriet för tillämpad fysik i Helsing- 
fors dels och hufvudsakligen å Nobelinstitutet invid Stock- 
!) Graham, Phil. Trans. P. 805 (1850); P. 138 (1861). Voigtländer, Zeitschr. 
f. phys. Chemie 3, 316 (1889). Morse & Pierce, Zeitschr. f. phys. Chemie 45, 
589 (1903). de Vries, Fittica. Jahr. Ber. d. Chemie I, 144 (1884). Mayer, 
Beitr. z. chem, Physiol. und Pathol. 7, 393 (1905). Bechhold & Ziegler, 
Ann. d. Physik [4] 20, 900 (1906). 
