A N:o5) Om oledares inverkan på elektrolyters diffusion. 63 
vatten löst en substans, hvars molekyler eller joner hafva 
en viss och betydande hydratationsbenägenhet, så blifva 
naturligtvis en del af de fria vattenmolekylerna bundna vid 
den lösta kroppens molekyler. Löses däri ytterligare en annan 
substans med liknande egenskap, måste däraf följa en kon- 
kurrens om förhandenvarande vattenmolekyler, och ju mer 
koncentrerad lösningen blir i afseende å den senare substansen, 
desto friare måste den förra substansens molekyler blifva. 
Möjligheten till hydratisering minskas. Detta betraktelse- 
sätt tillämpadt på nyss anförda försöksresultat synes fullt 
klarställa dem. 
Ur tidigare undersökningar öfver oledares hydrodiffu- 
sion !) framgår, att urinämnet har en rätt hög diffusionskoef- 
ficient, som endast obetydligt sjunker med tilltagande koncen- 
tration. En beräkning af konstanten i likheten k /M = C 
lämnar för denna ett betydligt högre värde än hvad förhål- 
landet är vid en hel del andra oledare, såsom glycerin, socker 
0. S. Vv. Dessa omständigheter jämte urinämnelösningarnas 
ringa viscositet tyda på en stor rörlighet hos urinämnemole- 
kylerna och denna kan anses som en följd däraf, att de ej asso- 
ciera sig med vattnets molekyler. Den enda förändring vatt- 
net undergår vid tillsats af äfven rätt stora kvantiteter 
urinämne är att en del af detsamma ersättes af urinämnet 
och att lösningens friktion blir något större än lösningsmed- 
lets. De återstående vattenmolekylerna kunna betraktas som 
fria och KCIl och LiCl komma att diffundera i sådana lös- 
ningar ungefär som i vatten med undantag af de små för- 
ändringar, hvilka bli följder af den ökade viscositeten och 
något ökad koncentration i förhållande till den förhanden- 
varande vattenmängden. Detta bekräftas af de nyss an- 
förda resultaten. 
Såväl glycerin- som sockerlösningarna hafva en be- 
tydligt större inre friktion än urinämnelösningarna. I det 
närmaste jämförbara i afseende å substanshalt i vikt äro 
S-n urinämne, 9J-n glycerin och 115-n socker. Där har den 
förstnämnda »;-värdet 1,66, glycerin 3,96 och sockerlösningen 
DEG: 
