92 L. William Öholm. (LV 
Jämför man emellertid a-värdena i ofvanstående tabell med 
dem, som förefinnas i tabellen å sid. 68, så måste man dock 
medgifva, att en utpräglad likhet dem emellan förefinnes och 
att äfven härvid den stora öfverensstämmelsen mellan elek- 
trolyters diffusion och elektriska ledningsförmåga framträder. 
Såsom redan upprepade gånger framhållits, bildar dock 
LiCl i socker ett undantag, ty dess diffusionshastighet är 
i synnerhet i koncentrerade sockerlösningar mycket större 
än hvad man skulle föreställa sig på grundaf dessa lösningars 
viscositet och ledningsförmåga. För att förklara denna 
stora diffusionshastighet antogs, att den kunde bero på en 
långt gången dehydratation af LiCl genom sockrets inverkan. 
Af anförda ledningsbestämningar är det dock nästan omöj- 
ligt att afgöra, huruvida jonernas rörlighet blifvit större, 
liksom ock efterföljande försök att bestämma dissociations- : 
graden ej ledt till något resultat. Att dissociationen i här 
ifrågavarande koncentrerade oledarlösningar måste vara 
mindre än 1 rent vatten är ju helt naturligt, ty en stor del 
af vattnet har ersatts med oledaren, hvarför elektrolytens 
koncentration i förhållande till den förefintliga vattenmäng- 
den är större, än om ingen oledare förefunnes. Med växande 
koncentration aftager dissociationsgraden starkt hos LiCl. 
Sålunda utgör den ju vid 2-n lösning endast ungef. 5094, vid 
ANSE YITOLIST VN: 
I här ifrågavarande tämligen koncentrerade lösningar, 
som därtill innehållit stora kvantiteter socker, måste 
den därför alldeles säkert ligga under 5094, hvarför större 
delen af det diffunderande saltet utgöres af molekyler. 
Har då dessas jämte Li-jonernas rörlighet i någon mån stigit 
genom dehydratation, blir den observerade = diffusions- 
hastigheten förklarlig. Att detta ej kan observeras i samma 
grad vid ledningsbestämningarna och att dessa ej förlöpa 
parallellt med litiumkloridens diffusion beror därpå, att vid 
den elektrolytiska ledningen Cl-jonerna spela en så stor roll, 
ty här gäller ju förhållandet Li: Cl'= 1 ::2. Vidihar iträga: 
varande starkt koncentrerade lösningar med låg dissocia- 
tionsgrad kommer sålunda en något ökad rörlighet hos 
