96 L. William Öholm. (MN 
procenttalet betydligt medelvärdet). Sålunda erhålles för 
t. ex. KCl-socker och LiCl-glycerin följande: Siffrorna i 
öfversta raden ange elektrolytens normalitet och de i verti- 
kalraderna den procentiska minskningen af > vid tillsats af 
de i den första kolumnen angifna mängderna oledare. 
KCIl-Socker. 
| 
| KCIl 0,1-n 0,25-n 0,5-n 1-n 2-n 
I 
| ] 
| 0,1-n Socker 3506 6561 3/0 6,8 ”/, 6:71 6,7 0/0 
| 0,5-n > 31,4 > 31,0 > 30,3 » 30,2 » 30,4 » 
En » 536 >» 55,8 » 55,0 » 35,2 » 54,4 » 
2-n » SOLA 88 >» (Co 88 >» 88 > 
[ 
TiCIl ; " O.1-n 0,25-n | 0,5-n 1-n 2-n 
0,1-nGlycerin 17 0G 258-06 25010 | 158.2/6 
0,5-n » 1,8 » d,4 » 8,6 >» 8,5 » 
1-n > 16,9 » 16,7 » 165 > Ci IG 16,8 "/, 
2-n > 31,7 » 32,2 >» 321: 7 HAST 32,9 » 
ö-n » 67,6 >» (MKR NE 68 >» 68,8 » 
7,5-n » | 86 >» | 88 >» 
Utföras dessa kalkyler för alla här förekommande fall, 
finna vi, att den procentiska minskningen af ) är i det när- 
maste konstant inom koncentrationsområdet 0,1- till 2- 
normal KClI och LiCl. Endast ofvananförda värden på 
LiCl-glycerin tyda på ett svagt aftagande med utspädnin- 
gen. Då här undersökts endast koncentrerade lösningar, 
är det ju tämligen vanskligt att på grund af det ofvanstående 
söka beräkna X,-värdena. Anställes emellertid en sådan 
