14 John Sahlberg. (EN 
gaste bergland, med branta klippor, rasande bergsbäckar 
och grönklädda kullar. Den ena tunneln följde på den 
andra under det vi ilade fram utefter floden Narentas strand. 
Efterhand som vi sjönko ned mot Adriatiska hafvet, till- 
kommo nya växter tydande på söderns blida klimat. Fikon- 
träd och vinrankor syntes redan invid sidan af järnbanan 
och till slut blefvo de helt allmänna. 
Vår afsigt var att par dagar göra exkursioner i Narenta- 
dalen någonstädes i gränstrakten mellan Herzegovina och 
Dalmatien och stannade därför i en liten by benämnd 
Zaplina. Då det likväl visade sig omöjligt att här få något 
användbart kvarter, nödgades vi begifva oss vidare, stego 
upp på aftontåget och anlände i nattens mörker till staden 
Metkoviz belägen vid Narentas mynning på Dalmatiska 
kusten. Härifrån fortsatte min hustru och dotter följande 
morgon resan till Gravosa, för att ordna om kvarter för en 
något längre tid. Min son och jag stannade vid Gabela 
station invid d. s. k. Krupa dalen för att under en dag 
den 19 Oktober göra exkursioner här i Narentas lågland. 
Krupa dalen kommer så godt som hvarje år genom flo- 
dernas - öfversvämning till större delen under vatten, så att 
här uppstår en stor sjö. Nu var den nästan helt uttorkad. 
Vattnet hade medfört en mängd löf och andra vegetabiliska 
rester, som afsatt sig längs den gamla vattenranden på stäl- 
len med hård stenig jordmån, bevuxna af låga, täta, taggiga 
buskar, bland hvilka den skarpt beväpnade Paliurus acu- 
leatus och Rubus fruticosus spelade hufvudrollen. Dessa 
svårt åtkomliga gamla löfsamlingar innehöllo ett synnerli- 
gen rikt insektlif både hvad individer och arter beträffar. 
Det gällde att tränga sig in till dessa buskars rötter och 
förskaffa sig af det ännu fuktiga löfvet för att behandla det 
med det entomologiska sållet och en otalig mängd smärre 
Coleoptera kom därvid i dagen. Likaledes funnos talrika 
insekter under de här kringströdda lösa stenarna, som vi 
flitigt omvältrade. Träd och buskar hyste äfven ännu här- 
städes sina sommarinsekter, så att slaghåfven med för- 
del kunde begagnas, och från de små vattensamlingarna kunde 
åtskilliga Dytiscider och Hydrophilider infångas. 
