16 John Sahlberg. (LV 
sköljda kala klippor talrikt Ochthebius adriaticus och Stein- 
bähleri samt på Erica flera exemplar af den stora och vackra 
Halticiden Arrhenocoela lineata. Bland öfriga rariteter från 
denna ö vill jag nämna Otiorrhynchus Heydeni. 
Äfven några längre exkursioner uppåt bergstrakten inpå 
Herzegovinas område företogo vi under vistelsen i Gravosa. 
En gång foro vi tidigt på morgonen till Hums station och 
dröjde hela dagen där, vandrade långa vägar längs de med 
små nödvuxna ekar bevuxna bergen, sållade de löfsamlingar, 
som lågo här i bergskräfvorna och utsträckte vår vandring 
till närheten af den lilla staden Trebinje. Ej långt från 
Hums station träffade vi på en större gräfd vattengrop med 
stenlagda trattlikt sluttande stränder, där herdarna pläga 
vattna sina får och getter. I det i högsta grad grumliga 
vattnet, där inga vattenväxter syntes, förekommo vatteninsek- 
ter i stor mängd bland annat i ymnighet den stora och 
märkvärdiga för sin stridulationsförmåga kända Hygrobia 
tarda, vanligen känd under namn af Pelobius Hermanni, samt 
den vackert brokiga Hyphydrus Aubei (= variegatus). Nära 
-härintill träffade vi på en väldig uppstående haltmurken ek- 
stam med delvis affallen bark, hvilken gaf oss arbete under par 
timmars tid samt ett stort antal insekter, som vi ej anträf- 
fat annorstädes. I det inre af stammen funnos flera larver 
af ekoxen och under barken insamlade vi till en del med 
tillhjälp af det entomologiska sållet ett stort antal arter 
af flera familjer bland hvilka kunde nämnas Phyllodrepa vilis, 
Plegaderus pusillus, Bacanius Soliman, Abraeus globosus, 
Holoparamecus Beloni och den lilla blinda Ptinella aptera. 
En annan gång gjorde vi en längre fotvandring till några 
smärre ekskogar belägna sydost om Ragusa uti Trebinjes 
högdal. Vi följde landsvägen, som i stora bugter stiger upp 
nära förbi fästningen Fort Imperial med utsigt öfver den 
stora väl odlade dalen Val di Breno och kommo så inpå 
Herzegovinas karstområde. I middagens solbadd sågos 
flera skalbaggar flygande och bland dessa fångade vi den stora 
och vackra Cebrio insularis. Trakten blef allt ödsligare; 
endast berg och stenhölster omgåfvo oss ända tills vi efter 
1747 mils vandring fingo se ett stycke från landsvägen de 
