A N:o 9) Entomologiska forskningsresor åren 1903 och 1904. 2 
nerligen angenäma. Ofta togo vi ett halft dussin appelsiner 
och några smörgåsar med och vandrade ut på hela dagen, 
samt återvände först i nattens mörker vägledda af de hvita 
kalkhaltiga välgjorda chasseerna, som finnas dragna öfver 
hela ön i många riktningar. Godt var för oss att sedan, då vi 
uttröttade och utmattade kommo hem, komma till färdigt 
dukadt bord, där vi emottogos af våra kära egna, hvilka hade 
all omsorg om vårt välbefinnande och genom omtänksamhet 
och arbetsamhet gjorde, att lefnadskostnaderna här blefvo 
mycket små. Under vintern och i Korfus friska lifgifvande 
luft kännas strapatser jemförelsevis lätta, och det var icke 
ovanligt, att vi ganska tungt lastade med fångstred- 
skap och proviant på en dag vandrade 3 å 4 mil längs de 
bekväma landsvägarna. Dock var faran af öfveransträng- 
ning ej utesluten. 
En dag den 3 December företogo vi en vandring till 
floden Mesongi, som ligger i sydligare delen af ön, och dit 
landsvägen, som stiger högt upp mot berget Agi Deca (näst 
Pantokrator det högsta på ön) är 22 kilometer. 
Utan att mycket gifva oss tid att stanna vandrade vi 
raskt fram förbi Agi Deka och först då marken började lång- 
samt slutta mot Mesongi flod, omkring 20 kilometer från 
staden, slogo vi oss på att på allvar söka insekter. Här 
träffade vi på ganska vidsträckta grusbackar och fält, där 
jordmånen bestod af den rödaktiga kalkjorden, som här 
kallas »terra rossa» och hvilken säges vara mycket fruktbar. 
En liten del häraf var uppodlad, den andra stod ännu i sitt 
vilda tillstånd och var bevuxen mest med låga buskar och 
örter. Att här sommartiden måste finnas ett rikt insektlif 
var påtagligt, men denna tid var här ej mycket att förtjäna. 
Under multnande löf och andra växtlemningar invid dessa 
buskar kunde vi dock finna ett och annat af intresse såsom 
den lilla täcka Carabiciden Metabletus signifer, Ocys harpa- 
loides, Dromius melanocephalus, Anemadus strigosus, Olibrus 
castaneus och Arrhenocoela lineata. I själfva floddalen, som 
vi sedan nogare undersökte, funno vi icke mycket af intresse 
med undantag af Ptinus subaeneus och Mantura lutea. Här 
funnos för resten samma strand- och vatteninsekter, som vi 
