A N:o 9) Entomologiska forskningsresor åren 1803 och 1904. 57 
nus judaeus, Acupalpus morulus, Brachinus Bodemeyerti, 
Sphenoptera smyrnensis, Adelocera. drusa och Dorcadion 
Piochardi. 
Följande dag den 19 April företog jag med min son en 
längre vandring till en gren af Libanon, Djebel Baruk, där 
ännu uppgafs finnas en liten cederskog. Vår värd skaffade 
oss till följeslagare en Drus, hvilken för en öfverenskommen 
dagspenning skulle ledsaga oss till denna cederskog, som var 
belägen omkring 2,000 meter öfver hafvet straxt nedanför 
de med snö ännu betäckta topparna. Vår vägvisare hade 
en liflig natur, kanske egendomlig för den nation, han till- 
hörde. Vi förstodo intet af hans språk och hade inlärt oss 
endast några kommando ord, som vi behöfde för att förmå 
honom att visa oss dit vi önskade komma, först till byn Ain 
Zahalta och därifrån upp till cederskogen. Dock dröjde det 
ej länge, förr än han började prata och gräla. Först gällde 
det enligt hvad vi kunde förstå, hans aflöning, som han ville 
hafva förhöjd, sedan förslag till besök af nya lokaler och 
ehuru han säkert insåg, att vi ej förstodo, hvad han sade, 
kunde han dock ej vara tyst. Sedan vi efter par: timmars 
vandring upp och ned öfver berg och dalar kommit till när- 
heten af den nämnda byn, ville han ej komma vidare. Då 
vi emellertid redan på afstånd sett cederskogen skymta 
fram på en mycket brant sluttning af berget, började vi 
själfva klättra uppåt lemnande vägvisaren åt sitt öde. Van- 
dringen blef ganska besvärlig, men cedrarna nalkades och 
på samma gång började en liten mjuk småbladig ek Qvercus 
aegilops i buskform uppträda. Till slut kommo vi till själfva 
cederskogen, hvilken har en utsträckning af blott ungefär 
1/, kvadratkilometer och består af jämförelsevis små träd. 
Dessa hafva den för cedern utmärkande bredt koniska for- 
men med de lägre grenarna långt utdragna, stå tämligen 
glest och växa på en mycket brant och stenig sluttning. 
Vi stannade här en längre tid och samlade flitigt dels 
sållande bland nedfallna löf och cederbarr, dels håfvande 
längs trädens grenar samt på buskar och örter i deras skugga. 
Fångsten var rik och äfven här uppe straxt nedanom de 
vida snöfälten lyckades vi upptäcka ett icke ringa antal 
