122 John Sahlberg. (LV 
hvarför vi ej förstodo hans frågor. Vi fingo då vänta en 
lång stund, tills man hunnit kalla på en tolk, hvilken talade 
franska. Man fordrade af oss icke allenast våra pass utan 
äfven s.k. »Teschkeret» eller inrikes pass från guvernören, 
samt försäkrade att en utlänning ej har rätt att resa här utan 
sådant. Vi försökte förklara orsaken, hvarför vi ej hade nå- 
gon skrifvelse från guvernören och visade fram våra egna 
redan viserade utländska pass, samt försäkrade att vi hade 
till ändamål för vår resa naturvetenskaplig forskning, samt 
att vi ej voro några farliga personer. Undersökningen och 
frågorna fortgingo en lång stund, man studerade vårt pass, 
försäkrade sig om att vi ej hade med oss fotografiapparat 
eller något förbjudet, resonnerade och öfverlade sins emellan 
på turkiska och vi stodo och väntade med bäfvan hvad re- 
sultatet af allt detta skulle blifva. Efter en lång stund fingo 
vi från tolkens mun höra orden »vous etez libres», hvilka 
ljödo såsom ett glädjande budskap och nu kunde vi begifva 
oss bort. Vi ställde i ordning våra effekter och gingo till 
järnvägsstationen för att med första tåg resa vidare. Sta- 
tionsinspektorn talade franska och frågade med intresse om 
ändamålet med vår resa. Han fick då höra, att vi hade god 
lust att bestiga Baba Dagh, men att det väl ej läte sig göra 
utan militär eskort. Han skrattade åt vår fruktan samt 
sade: Baba Daghs innevånare »äro fromma som lam». Han 
förklarade äfven, att det var bekvämast att härifrån bestiga 
berget, och lofvade, om vi det önskade, inom en timmes tid 
ställa till vår tjenst vägvisare och ridhästar. 
Glada antogo vi anbudet och efter en stund voro vi på 
väg upp mot berget. Stigningen var i början mycket lång- 
sam, vi redo länge genom odlade trakter och först efter två 
timmars ridt började berget brant resa sig. Meningen var 
att till natten komma till en nomadby högt på berget, men 
aftonen kom öfver oss, vår följeslagare som talade endast 
turkiska, visade plötsligt med tecken, att vi måste stanna här 
och tillbringa natten under bar himmel. Mörkret kommer 
hastigt i södern. Vi sutto af; hästarna lemnades på bete, 
med möda samlades några riskvistar till en eld, på hvilken 
vi kokade oss the och sedan aftonmåltiden var gjord försökte 
