Öfversigt af Finska Vetenskaps-Societetens Förhandlingar. 

 Bd LV. 1912—1913. Afd. A. N:o 16. 



Om Fissura orbitalis interiör å lapparnes 



skalle. 



Af 

 E. HiSINGER-jÄGERSKIÖLD. 



Fissura orbitalis inferior (fransmännens fente sphéno- 

 maxillaire, Testut, Poirier, Le Double) utgör ea 

 långsträckt öppning emellan Orbita å den ena sidan, samt 

 Fossa temporalis, infratemporalis och pterygopalatina å 

 den andra. Redan vid flyktig granskning företer denna 

 fissur en mångfald af olika former beroende dels af varia- 

 tioner i densammas begränsning, dels af växlande utsträck- 

 ning och olika utseende hos de bendelar, hvilka begränsa 

 den. De undersökningar, hvilkas resultat här nedan medde- 

 las, hafva främst afsett att fastställa, af hvilka bendelar 

 fissuren begränsas. 



I den mänskliga anatomin beskrifves Fissura orbitalis 

 inferior af Grefve S p e e uti »Handbuch der Anatomie des 

 Menschen, herausgegeben von Karl von B a r d e 1 e b e n 

 I. 2, 1896, Pag. 338, 137, 271, 248», såsom en framåt slut- 

 tande, i sin främre ända utvidgad springa. Såsom dess 

 gränser angifver samma författare på olika ställen i ofvan 

 citerade arbete upptill den nedre skarpa kanten af Facies 

 orbitalis alae magnae ossis sphenoidalis, benämnd Crista 

 infraorbiialis, samt den del af Os zygomaticum, som ligger 

 i vinkeln emellan detta bens Margo sphenoidalis och Margo 

 maxillo-orbitalis. Såsom nedre gräns angifver samma förf. 

 kanten emellan Facies orbitalis och Facies infratemporalis 

 corporis maxillae. Såsom lateral gräns beskrifves ett utsprång. 



