18 



E. Hisinger-Jägerskiöld. 



(LV 



om densamma. (Påminner i detta afseende 

 om förhållandet hos Simia. Se nedan). Ut- 

 språnget från Crista infraorbitalis är mer än 

 dubbelt så starkt utveckladt här som hos de 

 öfriga exemplar, hos hvilka detta utsprång 

 förekommer. Utsprången från Crista infra- 

 orbitalis och Proc. infraorb. lat, sträcka sig 

 mot hvarandra, lämnande endast en smal 

 springa emellan sig. Genom dessa omständig- 

 heter synes fissuren framifrån som två runda 

 öppningar förenade genom en ytterst smal 

 springa. Den mediala öppningen motsvarar 

 Sulcus infraorb. början. Den laterala öpp- 

 ningen är fissurens laterala ända. Springan 

 som förenar dem är den ofvan skildrade 

 emellan utsprånget från Crista infraorbi- 

 talis och Proc. infraorb. lat. belägna. 



b) Af fissuren synes en- 

 dast den laterala öppningen. Den öfriga 

 delen af fissuren är dold af Ala magnas nedre 

 kant. Utsprånget från denna kant synes 



ytterst tydligt 



Fiss. orb. inf. dext. a) Lika som hos sin. a) 

 » » » » b) » » » » b) 

 41. (126) Längddiam. = 180, Breddiam.=:142, 

 Index = 78,89. 

 Fiss. orb. inf. sin. a) Proc. infraorb. med. 

 liten. Sulcus infraorb. och Proc. infraorb. 

 lat. förete intet anmärkningsvärdt. I Crista 

 infraorbitalis synes en grund och jämn in- 

 skärning strax medialt om Sutura spheno- 

 zygomatica. Vid själfva suturen visar Crista 

 infraorb. ett litet utsprång, som möter ett 

 likadant från Os zyg. Lateralt om detta af 

 Crista infraorbitalis och Os zyg. bildade ut- 



Fiss. 

 största 

 bredd. 



Os zyg. 

 vid öfre 

 gränsen. 



Os zyg. 

 vid lat. 

 gränsen. 



2 

 2 

 21/2 



