ßlCENTEXAIEE DE LA SOCIÉTÉ ETC. 35 



Och medan sekel efter sekel skred, 

 hon samlat rika minnen på sin led. 

 Der ses Linné, i blomsterkransar höljd, 

 af verldens undran och beundran följd, 

 Benzelius tydande i vittert lag 

 mång dunkel forntidsskrift i klara drag 

 och Torbern Bergman, öfver degeln böjd. 

 Och Polhem, mästarn i mekanisk slöjd, 

 i djärfva planer med Kung Carol släkt. 

 bland Trollhättsklippor bryter vägar käckt. 

 Men upphöjd öhev jordens fröjd och sorg 

 till andestämmor lyssnar Swedenborg 

 och med sitt snilles drömmar bryggor slår 

 ifrån sin varselfyllda tid till vår. — 

 Ja mangens namn emot oss strålar där. 

 som ännu fosterlandets stolthet är. 



Och nu i tredje seklets morgonväkt, 



i krets af nya tiders unga släkt. 



vårt samfund står så starkt, som förr det stod, 



och blickar framåt fullt af hopp och mod. 



Skymd af mörker är dock h-amtids dag. 

 Kommer den som sol i ljusa ^'årar, 

 kommer den som kulen höst med tårar? 

 Ännu ingen skymtat har dess drag. — 

 Intet jordiskt äger starka fästen: 

 stolta slott så lätt som sparf\'ars nästen 

 sopas bort af stormens vingeslag. 

 Intet jordiskt ändock är så ringa, 

 att det icke mäktar tanken tvinga 

 till att forska i dess väsens lag. 



