1 om 
Ti at kjende Flagermus-Knogler vejledes man af en lang Række Mærker, der ere 
lette at opfatte, fordi Flagermusenes Fistorie kan læses i dem. 
Flagermusenes Forfædre maa have været Smaapattedyr af Legemsform nærmest 
som de mest oprindelige Insektædere, uden de nulevende Inseklæderes Særpræg, blandt 
andet uden den stærke tryneagtige Snude, der er ejendommelig for de fleste nulevende 
Insektædere; det har været lette, klatrende Smaadyr, springende fra Gren til Gren med 
strakte, spredte Lemmer, næsten svævende, baarne af Luften. Som klatrende springende 
have de faaet lange, spinkle Arme og Ben. Ved Lemmernes Spredning ere Hudfolderne i 
Hjørnerne mellem Krop og Lemmer, i Albue- og Knæled, mellem Fingre og mellem Tæer, 
strammede, og ved Stramningen og Luftens Tryk mod dem have de faaet Tilskyndelse til 
Væxt!”); de ere voxede frem som Flyvehud. Ved Flyvehudens Paavirkning ere Fingre og 
Tæer blevne lange. Lemmerne og den omgivende Flyvehud ere brugte som Faldskjærm. "?) 
Naar Lemmerne ere blevne lange, og Flyvehuden er bleven stor, kan Springets 
Længde forøges ved vilkaarlige Bevægelser i Luften; Evnen opdages og øves; fra Springen 
og svævende Dalen sker Overgangen til Flugt. MHalvt uvilkaarlig udføres den Bevægelse, 
der fremmer Flugten bedst; Armene slåaes op og ned i Luften; Faldskjærmen bliver 
til Vinge. 
Saa længe Lemmer og Flyvehud tilsammen kun tjente som Faldskjærm, vare baade 
Arm og Haand helt indesluttede i Flyvehud; alle Fingrene vare lange i Sammenligning 
med, hvad de ere hos sædvanlige Dyr; iste Finger var kortest og 3dje længst, saaledes 
som Forholdet plejer at være hos lavere Pattedyr. Naar Forlemmet bruges som Vinge, 
bøjes Tommelfingeren uvilkaarlig ned mod Haandfladen, og Zden Finger lægges ind mod 
den lange 3dje, for at Vingens Forrand kan faa den nødvendige Fasthed; Tommelen bliver 
mindre og mindre delagtig i at danne Vingen; ?den Finger deltager vel i Dannelsen af 
Vingens Forrand, og dens Mellemhaandsben bliver langt; men i Sammenligning med 3dje 
Finger bliver den kun en Svækling; den Del af Flyvehuden, der fra første Færd strakte 
sig langs Armens Forrand og omgav Iiste og den Finger, indskrænkes, fordi den ikke 
udspiles og ikke bruges. De Knogler, der især danne Vingens Støttelinie og ere udsatte 
for det stærkeste Tryk, voxe derefter: Radtus og Knoglerne i 3dje Finger, den af Fingrene, 
