13 
18. Natalis stramineus Gray. (PI. 11, fig. 2, 2 a.) 
Nulevende ved Lagoa Santa (1 Skind hjembragt); findes ogsaa i Aflejringer fra 
nyeste Tid (1 Underkjæbegren, 1 Overarm).  Jordfunden i Lapa da Escrivania Nr. 5 
(7 Overarme). 
19. Vespertilio nigricans Wied. (Pl. II, fig. 3.) 
Nulevende ved Lagoa Santa (hjembragt er 4 i Spiritus, 2 Skeletter, 3 Skind); og- 
saa i Aflejringer fra nyeste Tid (det meste af en Hovedskal). Jordfunden i Lapa da Escri- 
vania Nr. 5 (8 Overarme). 
20. Vesperugo serotinus Schreb. (Pl. II, fig. 4, 4a.) 
Kun jordfunden ved Lagoa Santa. Fra Lapa da Escrivania Nr. 5 haves den forreste 
Del af en Hovedskal, uden Underkjæbe; af Tænderne findes m2 og m3 paa begge Sider, 
g Gruberne efter alle de andre ere endnu tilstede. Fra samme Hule haves ogsaa en hel 
højre og en hel venstre Overarm, øvre Ende af en højre og af en venstre og nedre Ende 
af en venstre; desuden haves fra Lapa da Escrivania Nr. 1 en hel venstre og nedre Ende 
af en højre Overarm og fra.en ukjendt Hule nedre Ende af en venstre; ialt 8 Overarme. 
Det paagjeldende Stykke af Hovedskallen stemmer i Form og Størrelse nøje med 
den tilsvarende Del af Hovedskallen af Vesperugo serotinus forma typica fra Europa; kun 
er Ophøjningen langs Næseryggen ubetydelig svagere end hos de fire europæiske Hoved- 
skaller, der haves til Sammenligning, og Øjehulens Indervæg foroven lidt mindre udstaaende. 
To Hovedskaller af den nulevende særlige amerikanske Vesperuyo serotinus forma fuscus, 
den ene fra Cuba, den anden fra «Brasilien», ere derimod noget mindre; indbyrdes ere 
de noget forskjellige i Snudens Form, men ingen af dem minder særlig om den jordfundne ; 
hos den fra «Brasilien» er Næseryggen stærkest ophøjet, men Øjehulens Indervæg foroven 
mindst udstaaende. Den jordfundne staar, i hvert Fald i Størrelse, nærmest ved /orma 
typica, der efter Dobson skal være funden ogsaa i Amerika; Dobson) har set Serotiner 
fra Mellem-Amerika, der ikke vare til at skjelne fra europæiske. 
Af de nærstaaende sydamerikanske Arter ere Vesperugo magellanicus, V. montanus, 
V. macrotus ?) og V. velatus nogenlunde af samme Størrelse som de mindre Serotiner; 
men i Formen af Hovedskallens Ansigt afvige de fra V. serotinus, især fra forma typica 
og netop ganske særlig fra den jordfundne; de have mindre kort, mindre bredt og fladt 
Ansigt; V. velalus afviger desuden i at have et usædvanlig stort Mærke paa Pandens Øje- 
hulerand efter Udspringet af en af Øremusklerne (de andre af de nævnte sydamerikanske 
Arter kjendes ikke i denne Henseende, men maa vist ligne V. velatus mere eller mindre ; 
de have alle stort Øre og stort Trommeben). Vesperugo hilart er meget mindre og tillige 
i andre Henseender forskjellig, men har dog i Ansigtets Korthed og Brede en ikke ringe 
