58 
(Anm. 28.) 
23.1. 34567 3 z 2.1. 4567 z 
1231,234567 Furia, Amorphochilus. Hos 123.1.2 4567 vesperugo (Rhogeéssa), Otonyc- 
Natalis og især hos Thyroptera er p? den mindste terts, Scotophlulus, Nyctoplailus, Atalapha (Subg. 
af de øvre Forkindtænder (hos Natalis vel højere  Dasypterus). 
men smallere end p 3). ET ag 
23.1. 2 4567 Antrozous. Hos Vespertilionider 
Vespertilioninz. med tre nedre Fortænder pleje de to bageste at være 
de største. 
23.1.234567 ER 
123. 1. 234567 Vespertilio. Molossini. 
23.1.2 4567 3 - Beg le Mystacina 
1231. 234567 Plecotus, Minyopterus, Lasio- 1.2 4567" k 
nmycteris.. Hos Vespertiltio er p3 den mindste af Før el Nyctinomus (part.). 
Forkindtænderne. az 
224 BT : 
5312567 WNyctinomus (part.),  Molossus 
23.1.2 4567 ; É ; 
123.1.2 4567 Harpyiocephalus,  Vesperugo  (part.: M. nasutus, abrasus, perotis, glaucinus, 
(Subg. Vesperugo), Synotus, Chalinolobus, (Subg.  bonariensis). 
Chalinolobus). 2.4. 4567 mm 
123.1. 2 4567 == yctinomus (part.). 
23.1. 4567 
3 i 7 VUS spe- 2.1. 4567 å 
123.1.2 4567 Vesperugo (Vesperus, Hespe 5123367 = Cluromeles, Molossus (part.: M. 
roptenus), Chalinolobus (Glauconycteris). rufus, fluminensis, hirtipes) 
2.1.2 4567 eee 750 
7231,2 4567 Vesperugo (Scotozous), Atalapha 5312 4567 Molossus (part.: M.brachymeles, 
(Subg. Atalapha). planwrostris). 
De opførte Tandsæt ere fundne mest ved Undersøgelse af selve Dyrene, tildels ved Hjelp af Billeder 
og Beskrivelser, men uafhængig af andres Meninger. Udfaldet er i alt væsenligt blevet en Bekræftelse af, 
hvad Leche har fundet hos de Flagermus, han har undersøgt (Studier åfver mjålkdentitionen och tåndernas 
homologier hos Chiroptera; Lunds Univ. Årsskr., Bd. XII, 1875—76, 47 pp-, 2pl., og Zur Kenntniss des 
Milchgebisses und der Zahnhomologien bei Chiroptera, II Theil; ibd., Bd. XIV, 1877—78, 37 pp., 2 pl. Leche's 
pi, p2 og p3 kaldes i nærværende Afhandling p2, p3 og på). Om de øvre Fortænders Forhold til de 
nedre har Leche ikke sagt noget; for de nedre Fortænders Vedkommende gaar han ud fra, at det altid er 
de yderste, der mangle, naar Tallet er formindsket, hvad dog ikke lader sig godtgjøre. 
29) p.27. Om Pteralopex: 
Thomas: Ann. Mag. Nat. Hist., 6 ser., vol. 1, 1888; p. 155, og Proceed. Zool. Soc. London, 1888; p.473— 
Eg TPI GDSNE 
Thomas mener, at Tændernes Form hos Pteralopex tyder paa, at det er en lavtstaaende Ptero- 
podide: «At first sight it might appear to be merely a highly specialized offshoot of Pieropus, but a careful 
comparison of the other members of the family has convinced me that this is not the case, and that it is 
more probably an isolated survivor from the time when the ancestors of the modern Pteropodidæ still 
possessed cuspidate teeth — such teeth, which are still characteristic of nearly all the Miæcrochiroptera, having 
been inherited from the Insectivora by the Palæochiroptera, or common ancestors of all the living Bats»; etc. 
(P.Z.S.88; p. 473). Selvfølgelig stamme de nulevende Pteropodider fra Flagermus, der have haft de Tand- 
former, der ikke alene ere de sædvanlige hos Flagermus, men ogsaa fælles for mangfoldige andre lavt- 
staaende Pattedyr, og det vilde ikke være mærkeligt, om man hos en Pteropodide fandt Minder om de tid- 
ligere Forhold; men hos Pteralopex finder man det netop ikke; i dens flerspidsede Kindtænder kan man 
ikke gjenkjende Formerne hos de insektædende Flagermus, og dens øvre Hjørnetænder, der have en lignende 
Form som de største af de øvre Kindtænder, ere endnu mere ejendommelige.  Pteralopex er netop «a 
highly specialized offshoot of Pteropus». Der er heller ikke ellers i dens Bygning det mindste, der kunde 
tyde paa Oprindelighed, tværtimod (p? er lille; den forreste nedre Fortand er meget lille og den bageste 
stor; Øjehulen er fuldstændig omringet af Ben; Prc., angularis er mærkelig stor, 0. s. v.). 
