10 



Af (le elleve kiiii liulerundne Arter I Jesper omijes: Hespcromys moUivr, HahrotlnLv 

 cLiuiqenis, H. annustiJens, V.Tiiinycterns hreviceps, O. lalpinus, O. cofsmodus, Scapteromys 

 froiito, Calomys anohlepas, C. plcbejus, C. re.r, C. coronaiiis, lever muligvis ingen niere ved 

 Laiioa Santa: der er hidtil ikke fnndel Spor af dem i den slore Mængde Knogler fra 

 Uglegylp fra nyeste Tid; men om de findes iiulevemle andre Sicder i -Syd-Amerika, ved 

 endnu ingen. ^-ji^ .„A.- - 



Cavia vates, Mesomys viorda.r og Dicolpomys fossor ere i det hele hidtil kun jord- 

 fuMilne. Cavia vates stod nn'r ved Cavia porcellus, men nærmede sig noget til al være en 

 Mellemfoi-m mellem to Hovedafdelinger i Slægten Cavia: J/avidens- og ;jora'//i(S-{iruiipen. 

 Mesomys mordaæ var hojere udviklet som (Iraver end Mesomys spinosus. Dicolpomys fossor 

 var en lavtstaaende Ortodont, mere oprindelig end dens nærmeste kjendte Slægtning, 

 Schisodon fuscus fra Ånderne. , ,-., 



Hphingurus macjnus er utvivlsomt en luldod Art, nærmest beslægtel med S. m.e.ri- 

 camis off »S. prehensilis. I Storrelse overgik den langt den største nulevende Art af Slægten, 

 s. prehensilis; men i Hovedskallens Fm-m, i Næsehidens ringe Opsvulmning bagtil, var den 

 mere nprindelii;, omtrent som S. me.ricaiws. / , ,, „ ■ 



Der er ikke det mindste, der kunde tale for, at der i Fortegnelsen over de jord- 

 fundne (Inavere skulde van-e sammenlihimlcl Arier fra væsenlig forskjellige Tidsrum. Mu- 

 ligvis have ikke alle 47 eller 49 jordfundne (inavere levet fuldt samtidig ved Lagoa Santa; 

 der synes at kunne være mere end tilfældig Forskjel i Indholdet af forskjellige Huler, en 

 Forskjel, der maaske kunde være Følge af Forskjel i Alder; særlig synes Lapa do Cajiao 

 Secco og r.apa da Serra das Ahelhas al van'e rige paa kun jordfnndne Arter af Mns, der 

 I ildels ere egne for hver af dem. Men i alt væsenligt er vist den samlede jordfnndne 



'\^t> it'^ /li-M uili 



Fauna et ensartet sammenhorende Hele, tilmed noje kuvttet til den nulevende Fauna. 

 Overgangen til Nutiden er sikkert sket jevnt; l'orandringen bestaar snarest kun i lidt 

 Udtynding. 



1. Lepus hrasiliensis L. 



Almindelig nulevende ved_ Lagoa Santa (hjemhragl er omtrent U! Skeletter og 3 

 Skind ^)); findes ogsaa i Aflejringer fra nyeste Tid; almindelig som jordfundcu i linierne, 

 i Lapa da C.crca (Irande, da Fserivania Nr. I, Nr. 3, Nr. .5, Nr. 9 og Nr. 11. da Lai;(ia do 

 Sumidouro, do ^larinho Nr. 2, de Periperi, da Quebra C.havelha, dos Talns og andre. 

 Næsten alle Skelettets Dele ere fundne i Hulerne, i de fleste Huler ikke i videre stort Tal, 

 men i Lapa da Escrivania Nr. 5 i stor Mængde; fra denne ene Hule er der hidtil udtaget 

 Og renset hlandl andel l:')(» I nderkjæbegrene, 792 Laarben o. s. v. 



Der er ini;en Foi'skjel mellem nulevende og jordfumlue. Indiviilnelle iMjrskjellig- 



