14 



(Uesperoimis, simplex.) . /^^ii.ytcC«.*-' 



men fiiklslii'4i(li,n luk'ii l'ie. supraorbilalis. Iiiucii lliiIkT i Ala lutujna Uw (liTiie af A. 

 meidngea viedia. Foiamen iiwldvwu iiaiir mindre langt lilhage, en(kM' omtreni |iaa Linie 

 med Fuiranden al' //(I. Prr. eclopteri/ffoideus meget mindre ndstaaeiuie, dog sla'rk. Hnglea 

 mellem Pro. condyloideus og Prv. amjidaris svagere. 



Maal al' den at'kildede Hovedskal (1.), ad., IVa Lapa da Escrivania Nr. 5 og af andre: 



Længden af Forumcn incisirum G. 



Højden af Ydervæggen af Canalis iiifhtorliitalis 5'/2. 



Næscbenets Længde ca. lo'/a. 



Længden af Soninicn nielleni Pandelicncne . . . 11 '/m. 

 Pandens Lirede niellcni Ojeluilerne 3'Ij. 



Ovre Kindtæinlers lUelilie 5™™. 



Nedre Kindlænders Ræklie S'/a. 



Ovre Fortænders samlede Urede 2. 



Fra ovre ni 1 lil Furtand l^h- 



Fra nedre m I til Forland 3. 



Længden af liagcsle Kileljenskrop 4'/j. 



Ureden af liageste Kilebenskrop bagest 2%. 



Mellem l'rc. ectopferyfioidei 7 '/s. 



(laiiens Brede mellem begge mi 3. 



Pamlens Urede »ver tSutura coronalis 7^/i. 



Ansigtets Urede over Kindbuérnc IG^/i. 



15'/2. 



-i'/3. 



Underkjæbens Længde 



L'nderkjæbens Hojde under m 1 



Nyeste Tid. 



ad. 



Gvii' KirnllaMiders lia'kke 5Vi 



Fra ovre m I lit F'ortand S'/a 



- Længden af l'bc. iucisivum G'h 



ad. 

 5 



ad. 



5'/3 



(i 

 ad. 



Eseriv. .5. 



ad. 



5'/2 

 6'/3 



,s. 

 ad. 



5'/3 



vel. 



■iV,. 

 s-Vi. 



7. 



Nedre Kindlænders llæ'kke. 

 Underkjæbens Længde . . . 



Nveste Tid. 



0. II. 12. 

 id. ad. ad. 



17 I6V3 



13. 



ad. 



14. 

 vel. 



1.5. 

 ad. 



17 



Eseriv. 



16. 

 ad. 

 5 



18'/3. 



17. 

 ad. 



IS. 

 ad. 



5'/2 



Sninid. 



l'.l. 

 ad. 



5V3 



20. 

 \el. 



å'/3. 



3. Hesperomys niolitor n. »[). (PI. II, lig. 2). 



Klin joiilt'iinden, temmelig sjelden, i llnlerm^ La[ia ilo Capao .Seeeo, da Escrivania 

 ]\r. o og (la .Serra das Akelhas. 



Kjendes kun af den forreste Del af Hovedskallen. 



T>et er den mest ejendommelige Art af Shegten Ifeitperoinijs. Dens nn'rmeste 

 Skeglning er H. simplex. 1 Storrelse og Hovedskallens Form har den en iivke ringe Lighed 

 med Siijinodon vulpinus; men Forskjellen i KindUenderiie er megel betydelig. 



Den afviger l'ra H. simplex i rnlgeiule : 



Den er megel slorre, den storste Art af Sla'gteu. 

 /tiender. lMirl;enderne ere bredere. KindtuMidcrne ere storre i alle lletninger og 

 have isier bojere Kroner. Forbindelseskammene [laa de ovre Kindta'iider ere som bos 

 //. e.vptdsus. l'ra de ydre Knolde paa de ovre Kindta-nder og fra de indre i)aa de nedre 



/i 1."" Wt-J 



kan iler va-re temmelig sta'rke l'remspring. 



Hovedskal. Snuden er bredere. l'dsprings-Linien paa .\k'llemkj;eben for den 



