44 



11). Scapteromys fronto ii. sp. (PI. III, lig. 3). 



Kun nogle laa Stykker jordfundne i Lapa da Escrivania INr. 5. 



Ejendes kun af det forreste af Hovedskallen. 



Den er nær beslægtet med S. principalis, fra hvem den afviger i frdgende: 



Den er mindre. 



Den ydre Væg af Canalis infraorhifalis lavere ; den ovre Vieg skraanende mere 

 nedad og udad. Næseliulen bagest mere opsvulmet, san at Panden er mere hvælvet, helt 

 uden Fordybning. Pandens Øjehulerand glat afrundet. Na'sel)enene ende bagtil spidsere 

 og naa længere tilbage (kun set paa 1 Individ; maaske kun individaelt). 



\laal af den afbildede Hovedskal, ad.: 



Ovre Kindlæiulci-s Uæktie s. Længden ul' Formuen incisivum O'/z. 



Ovic ForUcndeis samlede Urede S'/a. Hojden af Ydervæggen af Canalis infraurhitalis Th. 



\']i\ ovre ml tit Fortand 11. Pandens lirede mellem njehnlerne 7. 



(limens Urede mellem Itegge »» 2 i, 



!\Iaal af en IJnderkjæbe, ad., vist af samme Art: 



Nedre Kindlænders Række S). 



Underkjæbens Længde 25^/3. 



20. Caloin.ys anohlepas n. sp. (PI. III, fig. i). 



Kjendes kun af deii forreste Del af en Hovedskal fra Lapa da Serra das Abelhas. 



Kun i Kindtændernes l^trni er der et væsenligt Skjelnemærke mellem Slægterne 

 Calomys og Hesperomi/s (se p. 11 og 13). Men hvor meget end Cxj/oHH/A-Arterne fra Lagoa 

 Santa ligne Hesperoiiii/s-\rlen\c , ha\e de dog et eget Præg; de synes at vane mere ud- 

 dannede som Lobere. De Arier, hvis Ydre kjendes, have gjennemgaaende noget længere 

 {•"odder og længere Hale end //es/)ero?«?/s-Arterne, og Snuden ej- længere. Overfor Ilespe- 

 7'0M4^.',- Arterne staa Ca/owr/s-Arterne i noget lignende Forhold som Mus sylvaticus til Mus 

 ■umsciilus. 



Calomys anohlepas er mere oprindelig end de andre Cafow»/s- Arter og end alle 

 llcupcivinijes fra Lagoa Santa i luu'men af den ydre Væ'.g af Canalis infraorbilalis, der næsten 

 er som hos Crieetus; i de ma'rkva'rdig stærkt udstaaende Kindbuer og i Pandens Smallied 

 er den uiindre oprimlelig. Mellem de andre Arter er den lille C. longicaudatus snarest 

 den, der staar nu'rmest ved C. anohlepas, men paa et lidt liojere Trin: Vdervæ'ggen af 

 Canalis infraorhitalis er mere udvidet; i Formen af Kindl)ue og Pande staar den derimod 

 lavere; den er særlig uddannet som Springer; mellem alle Hesperomyes fra Lagoa Santa, 

 hvis \dre kjeudes, har den forholdsvis de hcngste og stærkeste Fodder og længste Hale. 

 C. plcbcjiis udma'rker sig fra C. longicaudatus ved, at Pandens Ojehuleraud er glat afrundet, 

 ikke skarp, og ved at Kauuueu paa Mellemkjæbens Forraud er sta'rkere , lixad der tvder 



