68 



(Cavia rates.) 

 Hiif^ten i Raiidfii al' den bai^cslc Kam haiulr paa ovre og jiedre KiiKJla'.iuk'f lydelig og 

 liimod dvi), isaT paa de nedre; nicii IJiiglens Dybde er næppe oprindelig, snaresl en Følge 

 af Tandens Væxt og stærkere Foldning; i alle andre Henseender ere Kindtænderne afgjort 

 mindre oprindelige end hos j^anzV/c/is- Gruppen; de ere bredere; den bageste af Hoved- 

 kammene er staM'kerc end den forreste, der er lidt mere sammentrykt forfra bagtil, og den 

 Bugt, der skiller Kammene er snever; Tandkittet er rigeligere tilstede, og Taudbenet er 

 luiardere; Indbugtningen i Ilanden af de forreste ]\animc er helt forsviuiden. — Cavia vates 

 afviger fra _/?awrfews-Gruppen i samme Retning som C. porcellus; men den er megel mindre 

 udpræget. 



'lO. Cavia jiovcellus L. (1*1. VII, fig. «, 9). 



Nulevende ved Lagoa Santa (hjembragt er 3 i Spiritus, 5 Skeletter, 7 Skind, 8 

 Hovedskaller); findes ogsaa i Lag fra nyeste Tid; jordfunden i Lapa do Bahu, du Fscriva- 

 nia rS'r. 1, Nr. 3, INr. o og Nr. 11, da Lagoa do Sumidouro, do Marinho Nr. 2, dos Ossinhos, 

 da Pedra dos Indios, de Periperi, da Quebra Chavelba, da Serra das Abelhas, dos Tatus, 

 og andre; især i Mængde i Lapa da Escrivania Nr. 5. Næsten alle Skelettets Dele ere 

 fundne. 



At dømme efter omtrent tyve Hovedskaller og en Del Skeletter og Skind af Nu- 

 tidens vilde Ca\icr fra Bio de Janeiro, Lagoa Santa, Syd-Brasilien og lUienos Vires, tiere 

 Skeletter af tamme (lavier fra Danmark og en lang Bække af mere eller mindre fuldstæn- 

 dige Hovedskaller IVa Hulerne ved Lagoa Santa, kan der ikke skjeincs mellem de sædvanUg 

 vedtagne Cavia parcellus (eller cobai/a), C.aperea, C.leucopyga og C. fulcjida. Især Hoved- 

 skallerne ere indbyrdes forskjellige i mange Henseender, men kun individuelt, uafhængig 

 af \ldereu. der ogsaa medfører store Forandringer; næsten alle Afvigelser kunne lindes bos 

 l>vr fra samme Egn, f. E\. bos dem fra Lagoa Santa. De ere forskjellige i Lamgden af 

 Siiiideu foran Kiiidhrnderne, i Næsebenets Udstra'kning fnrlii og bagtil, meget stærkt i 

 Formen af Sømmene mellem Næseben, Mellemkja-beben og Pandeben, i Grændsen mellem 

 Overkjæbebcn og Taareben (der hos nogle Exemplarer af « C. leucopf/ga« endogsaa naar frem 

 til Ilanden af Canalis infraorbitalis, i det miiulste paa Hovedets ene Side), i Sømmen mel- 

 lem Overkjæbe- og Kindben, i Størrelsen af (Idposningen efter forreste øvre Kindtands 

 Griuid. i Tilstedeva'relsen og Beliggenheden lyf Vrc. postorbUulis ))aa (»verkjæbens Prc. zygo- 

 maticus, i Formen af Udsnittene i den bageste Band af Taarebenets Ansigtsdel (ofte for- 

 skjellige paa de In Sider), i lireden af Prc. supraorbiialis , i Formen af Ganens bageste 

 Iland, i Breden og Fladheden af Ganen indenfor bageste Kindtand (hos nogle skraaner 

 Gaiieu slrnx ned mod Næsegangen indenfor Ivindlanden; hos andre er den bred og flad, 

 megel na'rmende sig lil Fiu-men bos Cavia jiaridens) , i Formen af den store Fontanelle i 

 Ala maijnn (hos imgle er den bagtil begra'iulset af en tynd Beiibro, hos amire gaar den i 



