72 



47. Mesomys spinosus Dosm. (PI. M, fig. 9, Hi: l'I.MII, flg. .5, 6). 



Nulevende ved Ijagoa Santa (lijembragt er (i i Spiritus, 2 Skeletter, ti Skind og 3 

 Hovedskaller); findes undertiden i Uglegylp fra nyeste Tid; jordfunden i Lapa da F'^scrivania 

 Nr. 1 , Nr. 5, Nr. 11, de l'eriperi, da Serra das Abellias og dos 1'atus ; især ikke sjelden i 

 Lapa da Escrivania Nr. h. 



-IH. Mesomys mordax n. sp. (l'I.MII, fig. 7). 



Kun jordfunden : kjendes kim af to nfuldsta-ndige Hovedskaller fra Lapa da Escri- 

 vania Nr. 5. 



Mellem Echinomyes fra Lagoa Santa udgjore Slægterne Echinomys, Nelomi/s. Me- 

 somys og Carterodon en lille /\fdeling for sig; i de ovre Kindtænders Form ere de væsenlig 

 mindre oprindelige end Dciclyhmys . Lasiiiromys og Loncheres; de ovre Kindtænder liave 

 kun tre Txterkamme, ikke lire; de lo liageste af de mere oprindelige fire ere sammen- 

 smeltede. 



1 Sammenligning med Acloniys^ Mesomys og Carterodon staar Echinomys lavest og 

 mest alene; oftere end de andre \iser den Minder om de oprindelige fire Tviærkamme paa 

 baade øvre og nedre Kindta'uder; alle Kindtænderne ere smaa og omtrent ens; Ganen er 

 mindre stærkt sammenpresset; IJenhroen, der skiller de to Foramhia incisiva, er ikke al- 

 brudt; Næsegangens Sidevæg mod Fissura orbitalis eller Fossa pterygoidea er ikke bindet. 



Nelomys, Mesomys og Carlerodon stemme indbyrdes sta'rkt overens, især i Kind- 

 tændernes Form og i Ganen , som Modsætninger til Ecliinomys. Nelomys er den laveste, 

 mest lignende Echinomys, den mest alsidig udviklede; Mesomys og Carterodon ere uddan- 

 nede særlig som Gravere, men tildels paa forskjellig Maade. Begge have ved underjordisk 

 eller i hvert Fald ved meget jordbundet Liv uden stærke Bevægelser paa fri Plads faaet 

 korte Lemmer og korte Haler; ved Gravningen ere deres Kløer, især Fingrenes, blevne 

 stuTke og lange, længst hos Mesomys, og Muskelkammene paa Armknoglerne stærke. 

 Øjet er forholdsvis temmelig lille. Begge have faaet særlig stærke, brede Fortamder og 

 tilsvarende stærk forreste Del af Masseter; maaske tage de Fortænderne til Hjælp til al 

 grave; Overlæben er trukken b(jrl fra Fortænderne, og Siuiden er kort; Masseter har styrket 

 den forreste Del af Kindbuen, der er bleven boj, idadeforniet: Ojel har ikke bindrel Kiiul- 

 buens Væxl opefter. Men i den nærmere Udvikling af Fortamderne er Mesomys og Carte- 

 rodon hver gaaet sin Vej. 



Hos Carlerodon bar den ovre Fortand beholdt den oprindelige Krumning; men 

 Tandens Forside er udvidet og foldet, saa at der er fremkommet en opstaaende l^angde- 

 kam: Tandens Grund har skudt sig tilbage og ud til Siden og udposet Overkja-behenet i 

 en iril udstaaende l*ukkel i Inderva'ggen af Cnnalis infraorbiialis; Nerms infraorbitalis om- 

 sluttes af Fortandens Udposning , og Benkammen, der hos Nelomys og Mesomys rejser sig 



