130 



[Hijnfricidri:) 

 af Kimltæudcrne, uer xel i Ovt'rkjælH'ii lia\e rem tydcliyc 'r\a'rkainim\ iiu'u i I iidiM-kja-liou 

 eiidnii mere sammensmeltede Kamme end hos de andre Slægter, deis ved al luive l'aael 

 anselig Prc. podorbitalis, hoj Kindlme o. s. v. 



Fra Dyr, der lia\e været omtrent som de laveste llystriciner, men nden Hystri- 

 cinernes Ejendommelighed i Nakkebcnet o. s. \., er llystricidernes store Mængde ned- 

 stammet. iSa'rmesl llystricinerne staa (lapromy inerne. Deres væsenligste Forskjel fra de 

 laveste Hystrieiner er den, al Frcjurjulans^ snarest under Taavirkning ■A'i Digaster, er voxet 

 og bleven kengere, ikke peger tilhage, men dug omtrent [laa sædvanlig Maade er rettet 

 nedad. De faa kjendte nulevende Slægter ere ellers indhyrdes temmelig stærkt afvigende, 

 tildels særlig uddannede. Den afrikanske Slægt Aulacodus har f. Ex. liindtændernes Tvær- 

 kamme saaledes sammensmeltede, at der kun kan skjelnes tre |)aa hver Tand; o. s. v. 

 Imellem de amerikanske Slægter er Myopoiamus maaske va^senlig den laveste ; paa Kind- 

 tænderne kunne endnu lire Kamme ses; men den er særlig uddannet som \anddyi' med 

 Svommeluul mellem Taberne, o. s. v.; dens Tyggemuskler ere meget sta-rke, l'orta'uderne 

 meget store, Ivindtændernes Kroner høje; Pars mastoidea er næsten overvoxet af Stipra- 

 occipitale, saa at den kun ses i IJunden af en dyb Fure, o. s. v. , o. s. v. Hos Capromy.s 

 og Plagiodou'^'') skjelnes paa Kiiulta'udernes Kroner iigsaa kun li-e Tva'rkaunne, som 

 hos Aulacodus, og Kindtænderne ere desuden rodlose ; Fars mastoidea er næsten over- 

 voxet, o. s. V. 



Fra iavtstaaende C-apromyiner, Gnavere, der have va'ret omtrent som de laveste 

 Hystrieiner, men med lang lige l'rc. jugularis , er der udsprunget forskjellige Stammer af 

 Hystrieider. 



I den gamle Verden ere Ctenodactylinerne opstaaede : Petroniys'^^), ilen mindst 

 afvigende, Pectinaior og Cienodactylus mere afvigende, med Sandseredskaberne uddannede 

 paa noget lignende Maade som hos Dipodes eller Eriomyiner : deres p 4 vantrives, o. s. v. 



I Amerika er der i én Hetuing udgaaet Dasyp roe tiner og Eriomyiner, i en 

 en anden ()e todont i neme. Dasyproetiner og Eriomyiner have beholdt en mere oprin- 

 delig Form paa Prc.jugularis og udelt Trommehule og have heller ikke faaet Muskelkamme 

 paa Kindbenet; men de have faaet stort Taareben, hvis Ansigtsdel bar bredt sig usæd- 

 vanh'g stærkt i Kindbnen langs Øjehulens Forrand paa IJekostning af (herkjæbebenct. 

 Oetodoutinerne have faaet en egen Form paa Frc. jngularis og have faaet Skillevægge i 

 Ti(uniiiehulen og Kamme jiaa Kindbnen (hvad dog allerede kan lindes hos C.apromyiner), 

 men have beholdt den oi)rindelige ringe Stnrrelse af Taarebeuets Ansigtsdel. 



Overfor Eriomyinerne have Dasyproctinerne beholdt en mere oprindelig Form 

 jiaii Siipraoccipitale: den Udvæxt fra overste yderste Hjorue af Supraoccipitale, der gaar ned 

 foran Pars mastoidea, er megel kort, saa at Prr. postti/mpanicus (untrent paa sanlvanli;;- 

 iMaade sinder lil Forrandeu af Par.-t mnsioiden. 1 en anden Menseemle staa de nulevemle 



