ilhlHlricidtr.] 



\;uulr('l. l'aa (iniinl al' Masndei'i^ iisipctvaiiliiic SlNrkc kdiniiici- I iKlcrkja^licii lil al liclilc 

 nici'i' cmkI sa'(l\aiilig iiu'il Ydersiden vendt o])ad, <>s Masscters yderste l^aii vii'Ker saTlig til 

 at l]ei-nc Underkjadiegrenene Ira hinanden liaglil og lil at løfte Underkjiebens bageste Del 

 sandidig med at ti\Tkke I(jæi)en frem. Inderkjadjens ejendommelige Stilling linr fil Følge, 

 at ()\erkiadicns Tiender trykkes saaledes, at deres Knmer pege nsædvanjig slankt udad, 

 Undderne indad, at bande ovre og nedre Tandrader na'rme sig binanden sla>rkere fortil, 

 men Ijernes noget bagtil, nn al Tandraderne komme lil al licide nedad forlil; at Tand- 

 raderne lielde nedad fortil. Iiar sin Grund tildels i, al de forreste Kindlieniler liave de 

 hojeste Kroner, men ogsaa i, al l'nderkjæbcns bageste Del lid'tes, naar Kjæben fores frem, 

 og at derfor Trykkel mod (»verkja-liens TaMider under Tygningen i ikke ringe Grad rettes 

 bagfra fremefter: af Ti->kkrls lielniiig afha'Uger ogsaa, al Kronerne i 0\erkja'ben lielde 

 tilbage, i I iiderkja;'beu frem, mod Trykket. S|im' til alle de samme Mrkniuger af Mrssrfw's 

 Styrke kunne ses bos de Heste Gnavere, men bos ingen saa udpræget som bos Gavier. — 

 Kndiui nogle andre \ irkninger nf Masseter ses bos Caviæ i Modsætning til Dasypi'octæ : 

 Kiiulla'nderiu' bave faaet boje Kroner, der ikke afslutte Væxten , men vedblive at vo\e: 

 iMuaillen er ble\en tyndere og bristet |iaa nogle af de mest fremspringende Iljorner, paa 

 "Ydersiden af de o\re. |iaa Indersiden af de nedre Kindbenders Kroner, men omgives af el 

 (yndere eller tykkere Ijag af Tandkil ; dp \ vantrives; med KindlaMulernes llojde og Iiod- 

 losbed fniger som saMhnnlig en Ala'ugde Forandringer; eu al' de mest iojuefaldende er, at 

 d(> iiedi'e Kiiulta'udei' udfylde det meste af Underkjæbens Kro|i og udvide den, saa al Furen 

 mellem I uderkjæbens Krop og Prc. angiilaris væsenlig ndjevues , og at den nedre i'orland 

 biudres i at \o\e tilbage paa sænlvanlig Maade. l'nderkjæbcns ISevægelse frem og tilbage 

 ei' bleven usa?d\aulig udpra'get, særlig fordi det sta'rke yderste Lag af Massetev ligger 

 na'slen vaudrel ; derloi' er I nderkjadiens Ledskaal bleven nsipdvaiilig lang, forhenget frem- 

 efter paa en l'dva'xt fra Sqcainu og bagtil næsten ben under Spidsen af Ter/men tijmpani\ 

 samtidig ere Ijedskaaleue blevne næsten jevnsides lobende og deres Siderande mere frem- 

 staaende. Paavirkniugen af Ledskaalen bringer Squamn til at voxe og skyde en Forlængelse 

 ned over Ala magna stødende til Ganebenel og den bageste Fnde af Overkja-bebenet. 

 I'ordi l^edskaalene ere blevne omtrent parallele , kan F(M'l)iiide!sen i Hagen mellem Under- 

 kjæbens Grene være tenunelig fast. 



Mellem Dasyproctæ er Shegten Dasyprocta væsenlig lavere end Coelogeiiys , med 

 forboldsvis smaa Kindla'iuler med lave Kroner, bvor endnn tydelig fem eller lire TvæM'- 

 kamme kunne skjelnes, og med forboldsvis temmelig bred Gane o. s. \.; men i nogle Ret- 

 ninger er den niindi'e oprindelig: Næsebulen er temmelig sta^rkt opsvulmet; et Stykke af 

 det midterste af Taarekanaleii i ludcrva^ggen af Canalis infraovbltaUs bar bimlet 'Sderva'g: 

 eu tydeligere ovre Pvc. posiorlntalis udgaar fra det bageste lljorue af l'andrlieuel ol;- det 

 foiM'esIc lijoi'ue af S(/r(ima, og en nedre Prr. pos/orbitalis ndgaar fra Kindimen ma'rkelig 



