133 



laiiul IVciiiiiir . (iiiilrciil IV;i Sdiiiiiirii inclli'in 0\i'rkj;r'li(.'l/eii uii Kiiidlicii . ii. s, \.: dcii li;ir 

 liclidldl alli' Iciii FinuiT, om ciid Isto ol;- ole cro smaa; men dm liar inislol Istc ojr 5U' 

 Ta;i, o.u' (l(> trr mclleinsU^ Tiimm- ci'c Idpviic iisaMhaiilii;- lange, o. s. v. 



Overfor Dasyprocla staar Coclogemjs |iaa el linjere Trin i fnlirende: KindtaMidenic 

 ere blexnc sUirre, Kronei'iie meget lio.je, Kanmienes Tal tildels noget l'oroget, og de skydes 

 knn langsomt frem l'ra (Irnberne; <!anen er smallere. Kn Slags Kjadiepose er skudt tilbage 

 langs Kindbnens Indei'side og omvoxel at' Ivindbnens Knogler, der ere sta'rkl udvidede, og 

 fra Kindbnens nedre liand ndgaar der en l'orbenini: i Fascia mafseterica . Frc. ponttympa- 

 riiciis sqvamæ overvoxer lielt Pars ma.stoidea og sloder til F(n'randen af Eæorcipitalc, noget, 

 hvortil der dog lios Dasyprocta ses en liegyndelse. Dens Fndder ere mei-e ojirindelige; 

 liaade (ste og -ite Taa ere fnldt tilstede, men dog korte og svage. 



Hos Caviæ er tsle Isinger InrsMindet; ellers ere Ibender og Fiulder oniti'enl som 

 hos Dasyprocta. MoNedskallen er i all va^scnligl som hos Dasi/pi-octa , naar bortses fra 

 Folgerne af Masseter'^ Styrke. De to sjedvanlig vedtagne Sla-gter, Cavia og Dolicholis 

 slaa hinanden saa na'r. al de maaske n;e])pe med Helte kunne skjelnes. Overfor Ihjdro- 

 choeriis slaa de tildels lavere i Kindtændernes Form. Ilos Hi/droclioerus ere Kindta'nderne 

 udvidede, isa'r den bageste ovre er l)leven stoi'; den har faael sta'rk Tilva'xt af Tva'r- 

 kamme; paa endnn unge Tiender ere Tvierkammcne, ligesom hos Cavia, forenede veil deres 

 Yder- eller Inderender; men det Emaille- og Dentinhaaml, der forener dem, naar ikke hojl 

 op langs Tandens Side; naar det overste af Tanden er slidt bort, staa (le Heste Tva'r- 

 kanniic inillivrdes frie. skille ved Tandkil. Al den bageste Kindland er den. dei' ei' voxet 

 sta-rkest, har ikke sin (iiMind i. al den skulde va're sla'rkerc paavii'kel end de andre Ta'u- 

 der, men i. al den har hall l'lads lit ;it udvide sig; derimod ei- den sta-rkere paavirket end 

 den tilsvarende Tand hos de Heste andre Gnavere, fordi den forreste indre Del af Massefer 

 har u(l\iilel sig usædvanlig stærkt tilbage; Udspringet bar med den Del, der gaai' gjeuneni 

 Caiia'is iiifraorldtaUs skudt Ojebnlen sla'rkt bagtil, og Fæslel har ogsaa loi'sla'rket siii 

 bageste Del, saa at den stærke forreste Del af Masseter er komuieu lil al WiX'^c metret na'r- 

 mere ved de bageste Kindtænder end sædvanlig. 



Fra Dyr, der va'senlig have va'ret som DasyproetiTiei-. knn uden Dasypioilinernes 

 Iddannelse i Lobning, have K r i o ni y i n e rn e deres I (ls|)riug. Siipraoccipitcde har en 

 mindre uprindrlig l"(M'm; den I il\a'\l fra overste yderste lljorue. der uaar ned hu'an Fars 

 mastoidea, er lang, saa al den naar ned bag Frc. posttiimpanicns stpmmæ. Tyggemusklerne 

 ere sla'rke; ligesom bos de fleste Dasyproeliiier er Ojebnlen Ira'iigt tilbage: paa Ivindtæn- 

 derues l"orm og Stilling have Tyggemusklerne hall en nogel lignende Indllydeisc som hos 

 Cavierue: Kindheuderui' ere uden liod, og Kiudla'uderui's lia'kker stode na'slen sanmien 

 fortil; men i Modsa'lning til, hvad fWv iijadder hos ('.avierne. ere Kindla'ndernes Tva'rkanime 

 paa en ejendomnielii; Maade . der uiiuder nui ArrinKiinyx . \;v\ sammeustndende. O.jne og 



