140 



yaiiilr Ni'nicii sliia i li,:;iii'ii(lc l'drliiilil III dom sdiii den l::iiiiI(' Ncrdciis .'Sorcr jii/<jiinrii)<, 

 Ursus arctiis, Canis liip7is, Canis vidpcs, Giilo lusens, Maiics si/lvaiica , Mustela piituriiis, M. 

 lutreol a , M. crminea , M. vulgaris , Felis li/rur , Crrvus c lap hus , Alces machlis, Bos bison 

 O. s. V. li! deres amerikanske Efterkommere. Ogsaa nogle nye Arter og enkelte og ikke 

 meget afvigende Slægter luive de sent indvandrede Gnavere frembragt som egne for 

 Amerika: fra Sper)iwphilus er iidgaaet Cynomys; fra en af de laveste Arvicolæ stammer PYOcr. 

 Er Aord -Amerika fattigt og uselvstændigt med Hensyn til Gnaver -Typer, er Syd- 

 Amerika det endnu mere. Der kjendes i Syd -Amerika ingen tertiære Gnavere, i livert 

 Fald ikke ældre-tertiære, ingen, der ere ældre end de, der ere fundne i lirasiliens Huler, 

 og de faa, der liaves fra Pampas -Lagene, og som i alt va'senligt ligne de nulevende**''); 

 hvis der har levet en ældre-tertiær Gnaver-Fauna, har den sikkert ingen Eflerkomuierc haft. 

 F'orfædrene til Syd-Amerikas nulevende Gnavere ere komne andensteds fra, sent og i ringe 

 Tal ; ligesom de nulevende nordamerikanske Gnaver-Typer væsenlig kun ere et lille Udvalg 

 af den gamle Aerdens, saaledes ere Syd-Amerikas Gnaver-Typer kun igjen et lille Udvalg 

 af de nordamerikanske. Nogle faa af Nord-Amerikas Gnavere, tildels af dem. der foi-holdsvis 

 sent ere indvan(h'ede selv i Nord -Amerika, have udliredl sig ned lil S\(l-.\uierlka. Fn 

 enkelt Lepus , en enkelt Sciurus, nogle enkelte iMurider af Gruppen []esperomyes o.n lly- 

 stricider af Grupperne Uystricini og Capromyhn er vist alt, hvad der er kommet til Syd- 

 Amerika, hele det Grundlag, hvorfra Syd-Amerikas kjendte Gnaver-h^auna har siii Oprin- 

 delse. Den enkelte Lrpus har lioldl sig uforaudi'el ; nogle faa uaM'staaende Arter er alt. 

 hvad Slægten Sciurus har drevet det lil. 1 Modsætning lll |je|ioi'ider og Sciurider have 

 IJespcromyes og Ilystricider i Syd -Amerika fundet et lykkeligt Hjem. Uesperomyes have 

 mangfoldiggjort sig i en Svn'rm af Arter, der slutte sig sammen i adskillige, men nær- 

 staaende Slægter; og fra Syd-Amerika ha\e de maaske igjen bredt sig til Nord-Amerika; i 

 del mindste nogle af de nulevende nordamerikanske Hesperoiuyes have maaske sydamerikansk 

 0])i'indelse. Af llystririner har der udviklet sig Slægter, der fjerne sig mere fra det oji- 

 rindelige end den nordamerikanske J'JrelJnzon. Ogsaa af Capromyiner har der udviklet sig 

 flere Slægter; lo af dem, Caproniys og Plagioclon , leve endnu paa Antillerne, forholdsvis 

 UM'r \e(l N(U'd-Amerika , hvorigjennem deres l'oi'fa'dre ere kounie )iaa \ ejen fra den gamle 

 \('r(leu; i Nord- Amerika selv har man endnu ikke fundet deres S[ior''"l. Og fra Capro- 

 myinerne nedstammer den store Ahengde af de Arter og Slægter og bojerc Afdelinger af 

 Hystrieider, der ere ejendommelige for Syd-Amerika. Syd-Amerikas Lande ere de eneste 

 paa Jorden, der ere saa fattige paa Typer og saa rige paa Fornier af enkelte Familier; 

 udenfor Syd -Amerika lindes ikke en Guaxer- Fauiui s(un den, der kjendes tVa Egnen om 

 La'goa Sanla: I Leporide, I Sciiu'ide. 20 Hystrieider og 27 .Miu'ider af den sue\re Afdeling 

 Uesperomyes. 



