154 



(Anm. IC.) 

 Forskjelleii fia det sirilvaiilise synes storie, end den i Vi]kelii:lH'de]i er, IdiiU Kindhuens I'hnle l):iglil er 

 saa lav, saa lidt voxet opefter, at Tirnlinggruben allerede af den Grund faar l'dseende af at vane us;ed- 

 vanlig aaLen. 



1<) ji. U5. Stohniaun- Ueseriidion d'un nouveau Uungeiir du genre Coclopeiiijs; l'roeeed. Znol. 

 ( Soe. Lond(Ui, ISSa; pp. 161 — 07. \'Coelo(ienys tcicsanowsTcii'.] 



IS) p. G6. Cavia bolwiensis: Waterliouse: Nat. Hisl. Manmialia, v(d. Il, Rndentia. ISi.S; pp. 17.5-70; 

 pi. G, f. 5, G, 12, pi. 10, <i.å. 



1*( p. GG. Gervais, H., og Aiiiegliino (Les Mamuiif. foss. de rAmériiiiie du Siid, 1880; p. 51) have 

 gjort et nyt Sla'gtnavn, Micrucavia (sici, for nogle jordfundiie (".avier fra Buenos Aires; efter deres egen 

 Mening er Microcavia d<ig snarest lig liravard's tidligere ojistillede Cardiudns. Hravard har omtalt Ure 

 Arter: CarcUodus minor, waterhousi, wediits og dnhius, Gei'vais og Ameghino nævne: Microcavia ii/pns, 

 robusta, intermedia og dubia; men ingen af Arterne er beskreven; muligvis kunde en eller anden af dem 

 være den samme som Cavia vates. — Til at opstille en egen Slægt er der ikke mindste Grund. 



20) p. 71. Lasiuromys villosiis, Billeder af Hovedskal og Tænder: 

 Deville: Rev. et Mag de Zool., 2 ser., tom. IV, 1852; pi. 10, f. S, 5a. 



Deville ife Gervai.s: Castelnan: Expéd. scienlif. dans les part. eerdr. de r.\nn'rii|ne du .Sml, 



Mammif., 1855; pi. 17. 

 Giintlier: Proceed. Zool. Soc. London, 187G; p. 744. 



21) p. 71. Henscl har opstillet en ny Art Lpncheres fra Syd -Brasilien nnder Navnet Phyllomys 

 dasyfhrix lAljhandl. Akad. Berlin, 1872; pp. 49-54, pi. I, f. 11 & 12). 1 Beskrivelsen af Ydre og Tænder og 

 i Billederne af Kindtænderne er der kun meget lidt, der ikke slemmer med Loncheres annatus; den eneste 

 Forskjel, der syntes at være, er, at Phyllomys dasythrix ikke har egenlige Pigge og en noget anden Farve. 

 Om det er en egen Art, ei- lorelobig maaske tvivlsoojl. 



22i p. 73. Mcil llcnsui til Arier og Slægter mellem Echinomyes gjælder næsten den samme 

 Usikkerhed som for Hcspcromyes. For nogle af de Arter fra Lagoa Santa, hvis Synonymi er tvivlsom, ere 

 lier væseiilig de Navne Ijeholdte, som Burmeister (Brasil. Sangelh.i og Giebcl (Beitr. Osleol. Nagetli.) have 

 læstet ved dem; men det er ikke visl, at der ved Artnavnene armatns, cajennensis , sjniiosus oprindelig har 

 været ment det .samme som her. 



23) p. 74. Om Dactyloiiiys, Opholdssted og Fode, Bagfod, se llensel: Abliandl. .\kad. Berlin, 1872; 

 p. 54 — 55. 



24) p. 99. Om Schizodon : 



WaterhoHse: Proceed. Zool. Soc. London, 1841; pp. 89 — 92. 



Waterhouse: Nat. Hist. Mammalia, vol. H, Rodentia, 1848; pp. 2G3— G7, pi. 8, f. i, pi. 11, f. 1. 



Wagner: Abliandl Akad. Wiss. Miinelien, malhem. ph\s. Cl., lid. 5, 18.50; p. 324, pi. VI, f. 7-9. 



For nylig har Ameghino (Boletin del »Museo La Plata», tom. I, 1887; p. 4 - 5, i Særtryk) opstillet to 

 nye Gnaverslægter, "Phtoramys« og «PithanotomyS', som han regner til Oetodonterne. De ere begge meget 

 forskjellige fra Dicolpomys. 



2») p. 101. Efter de nedre Kindtænders Forhold tor man med temmelig stor Sikkerhed slutte, at 

 paa de øvre Kindlænder med 8-formet Slidflade er Kronens bageste Halvdel to sammensmeltede Kamme; 

 Forandringer ved Bagenden af ovre Kindtænder pleje nemlig hos Oetodonterne at svare til Forandringer vod 

 Forenden af de nedre. 



2'>i p 105. Tilstedeværelsen af Midtsenen i Dicjasier og Forbiiulelscn nn^l Tungebenel soger Dobson 

 (On Ihe Digaslric musole, ils nnidillcalinns and fnmlions; Transaol. Linn. Sno, Lmnbin, 2 ser., Zool , miI. II, 



