158 



lAiirn, ■:'S,i 

 (lllilc, llii'ir jiiisilidii iiiiKJii^ MyoDioriJhii, is liirllicr slic/nglluiiril Ij> llir ihaiiiilcis dciisud liinii llii' ari:iii2e- 

 niciit uf llu'ii' Imig Ik'xor tciulons. lii Iiiscclivora tlie closc aHi]iil\ ol' Ihe tliiec families Erinaccidæ , tiori- 

 cidce aiul Talpidte, leceives addilional coiifiimation, and a single iiiiijortant eliaiaeter, not hiHierlo known, 

 for separating tlieni in a groiip by themselves is afl'oriled • 



Jeg har selv eftergaaet Sagen hos adskillige Pattedyr (Ecliidna, *Grijm(comijs (microtarsus, murinus, 

 i-elutinuf), Dideliihys [cancrirora) , Phascolof/ale , Dasyums, Peromeles, Macropus, Cladobates, *t!orex 

 (ndgaris), *Crossopiis, Myogale, Talpa, *Artiheus, *Nycteris, *Iihinoloplms, *Taphuzo%is, *VeS2^erHqo, 

 Cyclohirus, Lepus, *Lagomys (i alt som Leims), *Pcdetes (Flexur tibiuKs fa.'ster sig knn paa Seneknoglen 

 i Fascien ved Fodens Indcrrandl, *Sminthiis (som hos Dipits), Jaculus, Scirtetes, Dipiis, *Spalax [Flexor 

 tibialis har ingen Forliindelse med Flexor perfurans), *Eliomys, *Myoxus, Muscardinus , *Cricetus, Sif/- 

 modon, *Calomys, *Nectomys, Arvicola, *Miis, Rhombomys, *Gcoryclms, *Atherwa, *Coélogenys, Dasy- 

 procta, *Dttctylomys, *Nelomys, *Cartcrodnn , * SjiermophUuD , *T(imias, Sciiirus, Thomomys, *Geomys, 

 Canis, * Paradoxurna , Felts, Hapale, Ilyrax, Tapirus (* er sat ved dem, som Dobscm ikke nævner)). 

 Foiiideii liere niindie Afvigelser fra Dohson's Fremstilling har jeg fnndet folgende: 



Fiir))indelsen mellem Senerne findes virkelig hos Didelph\iderne (nafhængig af korte Bojemuskler. 

 — Dol)son , der har undersogt Didelphyx riryinianii , siger, at den har noget, der ligner en Forbindelse; 

 men Forbindelsen skal kun være tilsyneladende, frembragt ved en kort Dojemnskel. — Coues (On Ibe nsleo- 

 logy and myology of Bidelphijs virginiana ; Mem. Boston Soc. Nat. Hisl,. vol. II, pari. I, 1872; p. 133) og Side- 

 botham (On the myology nf the Water-Opossuni ; Proceed. Zool. Soc. London, I.SS5; p. 16) omtale Forbindelsen 

 mellem de to Sener; men da ingen af dem synes at have været særlig opmærksom paa Spnrgsmaalet, tor 

 man maaske ikke medtage deres Vidnesbyrd. — Forbindelsen er ogsaa funden hos Thylacimis; men denne 

 Uniltagelse fra det sædvanlige bos Dasynrider bar Dobson lp. 15.5) sogt at bortforklare som opstaaet ved 

 Hja'lji af korle linjemusklers Indblanding. Med Forlioldene bos Oidolplnider for Oje er det dog ikke usand- 

 svnligl. at bortforklaringen ikke er rigtig). 



Swex vulgaris (3 Fodder undersøgte) bar Forbindelsen, paa samme Maade som Dobson beskriver 

 og afbilder det hos Solenodon; Crossopus mangler den. (Dobson synes kun at have undersogt Crocidwra.) 



Forholdet er alfsaa ikke saa fast, som Dobson tror; især Tilfældet med Surex og Crossopus bort- 

 tager adskilligt af Værdien af Flexor ^ÆioZis-Ejendomnielighederne som Middel til at afgjorc Sporgsmaal om 

 Slægtskab. Men selv om man ikke havde fumlet saadannc Forskjelligheder bos nærstaaende Dyr, var der 

 Grund til at være forsigtig med at regne dermed. Senen .-if I'^lexor tibialis kan ende paa mangfoldige 

 Maader; hvad der er den oprindeligste Form, ved in;in ikke; men del er det sandsynligste, hvad ogsaa Dobson 

 vist antager, at Flexor tibialis oprindelig hosPattedvr barlian ri imimelig ulieslemt og udstrakt Fæste, saaledes 

 som det er Tillældet hos mange Pattedyr af l'orskjellige Urujiper, dels bar fæstet sig paa Fndrodens eller 

 Mellemfodens Inderrand, dels har staaet i Forbindelse med Fascia plantaris, dels med Seni'n af Flexor 

 perforans og maaske med endnu andre Sener. At den ene eller den anden Forbindelse oploses, er noget, 

 der meget let kan ske og ofte er sket uafhængig hos l'orskjellige Pattedyr; det kan heller ikke være umnligl, 

 at en Forbindelse, der har været mistet, kan opslaa paany. I bedste Tilfa^lde kan man allsaa slutte, som 

 Dobson undertiden, at et Dyr, der har en eller anden af Forbindelserne, i den Henseende staar lidt nærmere 

 \ed del oprindelige end et Dyr, der ikke har den samme Forbindelse; men juan kan ikke være sikker i den 

 Slutning; og der behover ikke at være noget Slægtskab mellem Dyr, der have de samme Sener, hvad Dobson 

 har givet tilstrækkelig mange Exempler paa. Uden videre at regne Forbindelsen med Flexor perforans 

 (hvordan den saa end nærmere eri for særlig betydningsfuld, er en Vilkaarlighed; det er f. Ex. fuldt saa stor 

 en Afvigelse fra det oprindelige, naar Flexor tibialis har mistet alle andre Forbindelser og kun beholdt For- 

 bindelsen med Flexor perforans, som naar den har mistet Senen til Flexor per forans , men beluddt de amire. 

 Værdien af Ejendommelighederne i Flexor tibialis kan kun vise sig i deres Overensstemmelse med andie 

 Ma'rker; de kuniH> ikke have storVægl, naar deres Kjemlelse i systemalisk lielning er i Sirid med. bxiid der 

 ellers er sandsynligst. Dette er netop Till'a'ldet i de (jnaver-Sporgsmaal, Dobson har fremhævet, om end ban 

 soger at vise det modsatte. 



For Harernes Sammenstilling med 'Hystricomorpha« (■): Hystricidm) henviser Dobson kun III 

 »Ibe approval of most systcmatic manimalogistS" ; en næ'rmere liegrundclsc vilde det ogsaa være vanskcligl , 

 at give. 



