160 ' 



(Aiim. 28.) 

 Springer. SiiMiiin'iiMiMiiiii; al' Tibia ita Fibiila er vel on FiiIi:l' al' Ucviryelser. der kr.Tvo slank Drug al' Bag- 

 lemmerne; men allerede sæd\anlig Lolien kan va?re tilstrækkelig Grnn<l; der er mange Dyr, liaade Insekt- 

 ædere og Gnavere, der liave sammen\ii\ne Tibia og Fibula nden al være springende og uden at der er 

 noget, der tyder paa, al deres Forlædre have været mere springende; og paa den anden Side er Sammen- 

 voMiing af Tibia og Kibula ikke en nødvendig Folge af Springning; der er stærkt springende Dyr, som 

 Macropus og Pedetes, lios hvem Tibia og Fibula ere indbyrdes frie. 



Men Jacuhis, Scirtetes og DijMS afvige fra H\strichomorphcrnc i andre væsenligere Henseender. 

 For alle HystrichonHirpher gju'lder, at lUulerkja'bens Pcc. OH/yiiZ«)-/.-« er loftet nd fra UnderkjæLens Krop af den 

 Del af Masseter, der stiger op niiu Underkjæbens Inderside, at Bunden af Fossa pterygoidea er oplost af 

 M.i~itertj(joidens internus, at der i det hojeste kun findes svage Spor af Arteria stapedia, og at Mallens er 

 hojt udviklet, har niistrl nieslcn \\e\c Prc.longus, faaet en stor Udvæxt fra det uverstc Hjorne o. s.v.; i ingen 

 af disse Hensecndcj' minile de paagjældendc tre Slægter om Hystriehomorphcrne, men staa paa et lavere Trin. 

 Hvis Dipodiderne skulde være Hystrichomorpher, kunde det derfor kun være paa den Maade, at de stod som 

 Modsætning til alle andre, som de, der endnu ikke havde faaet fire af Hystrichonior]diernes vigtigste Ejen- 

 dommeligheder. Allerede dermed falder enhver Paastand om særlig Lighed med 'Chinchillidæ« (.i: Eriomyiner), 

 der ubetinget ere blandt de hojeste, mindst oprindelige Hystriehomorpher. De gamle Forestillinger om Slægt- 

 skab mellem Dipodider og Chinehiller, gjennem Vectinator og Ctciiodactijlus, Slægter, som Dobson endnu 

 henviser til (Fle.vor Museles, p. 177), ere desuden modbc\iste af Peters (Contributions to ihe knowledge of 

 Pectinator; Transaet. Zool. Soe. London, vol. VII, 1871). 



Der kan ikke paavises nogen særlig Lighed mellem Dipodider og Hystrieider; de Ligheder, Dobson 

 opgiver, ere ikke meget værd. Naar Dobson nævner det store Foramen infraorhitale "rivalling even the 

 orbital (orhita'S in size«, glemmer han Dipodidcn Jaoulus; Haplodon, Anumalurus, Graphiurus, for ikke at 

 nævne Spalax og Sminthiis, og adskillige uddode Gnavere blandt 'Mijoiiwiplia« , kunde efter Formen af 

 Foramen inframbitule med samme liet som Dipodider gjore Fordring paa at regnes for Hystriehomorpher. 

 Naar der tales om »Ihe stout zygoniatie areh in wliieh Ihe malar is not sujiporled by» etc, er igjen 

 Juculus glemt; desuden er Kindbuen hos IScirtetes alt andet e[id «slout», og baade hos Scirtetes og Dipus 

 naar Overkjæbens Prc. zygomaticus lige saa langt tilbage under Kindbenet som bos mange baade Seiuro- og 

 Myomorpher, f. E\. Anomalurus , Myo.vider, og ganske det samme gjør den hos mange Hystrichomorpher, 

 f. E.\. Echinomyes. lldtiykket om Kindtænderne, at »none of them are tubereulate, but e.vhibit transverse 

 laminæ« ete., kan kun med meget ringe Ret bruges for Scirtetes, slet ikke for Jaculiis og Dipus; og ingen 

 af de tre Slægter minder i Kindtænderne i nogen Maade om Gliinehiller. I Form af Ore og Snude kan der 

 ikke opdages nogen særlig eller gjennemgaaende Lighed med Chinehiller eller med andre Hystrichomorpher. 

 llornpapiller paa Penis kunne ogsaa lindes hos "Myomorpher • , f. K\. hos Sif/inodon og Muscardinus, dog 

 kun fine; hos SmiiUhus ere de store; men ogsaa hos Hystrichomorpher kunne de være fine. f. Ex. hos Hahro- 

 coina, yderst flue hos Dactylomys og Echinomys (ved lidt mere Eftersyn vil nuin sikkert i denne Henseende 

 finde store Forskjclligheder hos ellers nær beslægtede Dyr). — Det er ikke mellem Hystrieider, men mellem 

 Anomalurider, Myoxider og Murider, at Dipodiderne have deres Slægtninge. 



Cope: The extinet Rodentia of North America; American iNaturalist , vol. XVII, 1883; pp. 43 — .57, 16.5 — 17i, 

 370-381. 



Cope har givet en samlet Fremstilling af de uddode nordamerikanske Gnavere og sogt at imlordne 

 dem mellem andre Gnavere. Der er ikke gjort noget Forsog paa ny Ordning af Gnaver-Systemet 



Nærmere Omtale af niangc af de uddode Former findes i: (lope: Vertebrala of the Tcrtiary F'or- 

 mations of the West, Book I; llayden's Report U. S. Geol. Surv. Territ., vol III, ISSi. (Nævnes ofte i det føl- 

 gende som "Gope: Tert. Vertebr.«) 



Schlosser; Die Nager des europiiischen Tertiilrs nebst Betracbtungen iiber die Organisation und die ge- 

 schiehlliche Entwicklung der Nager uberhaupt; Palæontographica, Bd. 31, 1885 — 85; pp. 19 — 161, 

 pi. V— XII; Ibd. pp. 323— 328. — Zool. Anzeiger, VU Jahrg., 1884; pp. G39— 47. 



I Schlosser's Afhandling staar der meget om Gnavernes Slægtskab indbyrdes og med andre Dyr; 



men deraf er ubetinget det meste galt. Arbejdet indeholder ikke noget Fremskridt i systematisk Relning, 



dels øvrige Egenskaber uforlalle. 



