164 



(Anni. 39.) 

 Co|ic: Tcrt, Veilolir. ; jip. 17:j — ISi, jil. XXIV A' XXIV;i. 



De (inavere, Leidv kiildtc l'dramys, stiller Oopc i Skeglcn l'lcs'Ktrclomys Biinaiil , ug deri l'nlges 

 han al' SthliLsscr. Men den franske l'Je>>iarctoinys, der er opslillct efter en enkell Tnderkjielie. suics al være 

 et ganske andet J)\r end den amerikanske Paramys, meget lidl forskjellig fra tSc'mrus, livdrnied ogsaa (iervais 

 sammenstillede den (Zdul. [jal. fram;., 2 éd., 1S59; p. 25, pi. 16 f. 131. 



*0l p. ll'i. Om Ischyromys: 

 Leidv: .lonrn. Acad. Nat. Se. Philadelphia, 1869; p. 335— 33S, pi. XXVI, lig. 1—6. 

 Cope: Tert. Verlehr.; jjp. 833- ,S3,S, pi. LXVIII. 



■*1| p. 115. AHomys stiller Cope til .Scinridcrnc; Marsh sammenlignede ilen med Vtcromijf:. l'uru- 

 mys og Ischyromys stiller Cnpe i Familien Ischyromyidæ. 



Ccipe kahler Foramcn iiifraorhitale hos Ischyromys stort (f. E\. Teit. VeiUdn. ; |).S3ii: »llic large 

 furamen iiiframhilale anteriiis oecupies the elevalcd position at the origin of Ihe z>giinialie areh seen in Ihe 

 porcupines and eaviesv Leidv siger (I. e., p. 336i: »the infraorliilal finanieji a|j|icars lo lia\i' hciMi as large 

 as in the Mnskrat" iFiber). Men efter Afliildniiigerne haadc hos Leidv og Cope synes det tvileligt, at Canalis 

 infraorhitalis netop er snever, af en saadan Form og saa ringe Slnrrelse, al ikke noget af Massefcr har 

 kunnet gaa derigjeniieni. 



Om Paramys siger Cojie iTerl. Vertehr., p. I7(li: »There is a large, lonnd forami'n infraorliit.ile 

 exierius, like that of Ischyromys and Fiber, and entirely uniike that of Gymiiojitychiis and ,'^ciimis, eon- 

 forniing in this respeet to the forms of the extinet gronp of the Protomyidte of Pomel«, og Mhe foramen 

 infraorbitale e.\tenus has an inferior position, being a little ahove the alveolar horder«. Efter Afbildningerne 

 (særlig Tert. Vertebr., pi. XXIV, f. 3) er Foramen infraorbitale meget lille. 



Skulde Afbildningerne skulle, og Canalis infraorhitalis virkelig va're vid hos Ischyromys og 

 Paramys og have rummet en Del af Masseter, niaa 'begge Slægter gaa ind i Familien Haplodontidæ 

 som dens laveste Medlemmer. Der niaalte gives et iivt \a\n til den Familie, hvori saa Allomys er den 

 eneste Slægt. 



Af de europæiske terlia're Gna\ere lunte muligvis Sciurodon og iSciiiromys ISehlosscr: l'alæoulo- 

 graphiea. Ild. 31, 188'i) ogsaa til Familien Ischyromyidæ, Sciurodon mindende om Allomys, Sciuromys om 

 Ischyromys; men begge ere for lidl kjendle lil, at man kan domme derouj ; de k.jendes kun efter Sl>kker af 

 Underkjæber. 



*-] p. 11.5. 0[ii Haplodon især: 

 Baird: Mammals of Xorth Auieriea, 1,859; pp. 350— 51, pi. XLIX. 

 Coucs: Coues and Allen: Miuiogr. N. Amer. Rodent., 1877; pp. 549— 599, pi. VI. 



■**) p. 115. Om Massefer hos Haplodon, se Coues, I. e., p. 590. 



■•■') p. 116. Baade Pseudoscitirus, Seitiroides og alle de andre SUei-ier af AnoMinlnrider, nulevende 

 og nddode, ere bediunie efter Exemplarer i Kjobenhavn. Desuden: 

 Blainvllle: Ostéographie, Atlas, Genre Uciurus (Anomalurus). 



Gervais: Ann. se. nat., 3 ser., lom. 20, Zo(d., 1853; pp. 238 — 16, pi. 13 {Anomahmis). 

 Gervais: Zool. pal. I'iam;., 2 éd, , 1859; pp.27— 36, pi IG, 17 lAnomaliirios, Theridomys, Issioiloromijs, 



Arcliæomys). 

 Hensel: Zeitsehr. deulsch. geol. Ges, Bd. VIII. 1856; pp. 660-670, jjI XV [Pseudosciurus]. 

 Lartet: Ann. se. nat., 5 séi;., Zool, tom. 12, 1869: pp. 151 — 166, pi. (Trcchomys). 



Aiston: On Anomalurus Hs sirueture and position; Proeeed. Zool. Soe. London, 1875; pp. 88— 97. |d XXI. 

 Forsjth Major: PaUeoiitographiea, Bd. 22, 1876, p\. (Psendosciurus, Sciuroides, Trechomys). 

 Hnet: Observations sur le genre Anomalurus; Nouv. Anli. Mus. d'hisl. nat. Paris, 2 ser., t<nn.G, 1883; 



pp. 277-297, pi. 19—21. 

 Sehlosser: Palæontographica, Bd. 31, 1881-85, pi. Ide uildode Slægter). 



