167 



Kiiiclljiion-; Form; iiipji ut don iiiaa lioru til ilc allcrlavesto Mnriilcr, kan sos af, at mi kim linr rinsp Over- 

 vægt (iviT H( 2. Sjwlax, Iihi::om!/s ii« Siphiuus cre altsaa dd^ ikke mcu-ot vidt adskilte l)>r; (!•■ lia\c ilcrcs 

 Udspring IVa iiaTslaaoiiilc Foniii'i-; der er ikke meget st(ir Kiirskjel ip.i.i eii (.|iiindeli^ DiiMidide ni; en lidl 

 mere og en lidt mindie uiiriiidelig Miiride. 



**) p. 122. Myoxidernes Sia'aler ere Ijedumle eller Nninien, ineil Indlagelse af l'IcdiiCDitliomi/x. 



Om Platacanthomya : 

 Peters: Proceed. Zool. Soc. London, ISGo; pp. 3!)7 — 399, pi. XX. 



En ny opstillet Slægt og Art, Bifu lerolina Latasle (Aet. Soe. Linn. l!ordean\, xol.XXXlX, 1S85; 

 pp. 128 — 132), tra>nger vi.^l lil nærmi're rndersogel.-ic 'c-f. Lalasle: Lxplor. si-ienlif. de la Tnnisie, Mammif., 

 1887; p. 21). 



"■Ol p. 123. K. f^iivier liar allerede ^j(nl opma'rk.<iiiu paa Kiiidljuens KjenddmmePmlieil hni GrapJiiiinis 

 overfor andre M\d\ider (Xouv. Ann. Mns. d'liisl. nat. Paris, tom. I, 1832); men Forskjellen synes senere al være 

 overset, f. Ex. af Peters (Reise naeli Mossamldque, Saugetliiere, 18.52; p. 137) og af Noaek iZool. Jalirljuclier, 

 lid. 2, 1887; p. 248, pi. IX, f. 19 — 22; Noack har endogsaa beskrevet og afbildet en Graphimus, vist G.mu- 

 rimis, som 'Eliomys [sic. ]mierotis n. sp.»|. De paagjældende Muskler har jeg efterset hos Graphiurus mn- 

 rimis, JSliomys qvercinus. E. dryas. Myoxus glis og Muscardinus avellanarius. 



"Ji p. 123. Myoxidernes Familie opfattes .s;cdvanli^ lemmelig ens. Flatacanthomy.f , som l!l.\lli 

 regnede for Myoxide, er af Peters of Alstoii slillel lil Mnridi-rne, Inad ikke er rigligl iVidensk. Medd. .Nainrliisl. 

 Foren., 1881; p. 25). 



5-) p. 123. Tungebenel sjnes ogsaa gjennenigaaemlc hos Murider at være udviklet paa en cjen- 

 domnielig Maade (omtalt af Eckhard blandt andre; Archiv f. Anat.. Physiol. etc, 1847; p. 73— 7i): det forreste 

 Tungebcnshorn er lille, gjeml i Siden af Tuiigens Rod og uden egenlig Forbindelse med Os petrosum; det 

 bageste Tnngebenshorn er ikke paa sædvanlig Maade fæstet til Skjcddbrusken , men er langt og peger med 

 den bageste Spids, hvortil 31. stylohyoideus er fæstet, op mod Os petrosum. Forelobig ved man kun lidt om, 

 hos hvilke Gnavere denne Ejendommelighed findes. Jeg har set det hos flere Cricetiner og .Mnriner, og noget 

 lignende, eller maaske det samme, skal limles hos nogle l)i[ioilider ef. Eckhard. I. e.i; del lindes ikke hos 

 Smintlms, Spalax og Muscardinus. 



oS) p. 123. Om Gricetodon, især: 

 (iervais: Zool. pal. franc., 2 cd., 1859; pp.'i3-'i5, pl.-ii. -ifi, iS. 

 Fraas: Die Fauna von Steinheiin, 1870; p. 13— li. pi. 11. f. 17. 

 Sehlosser: Palæonlographiea, lid. 31, 1885, pi. 



■'■*! p. 121. (Jm Eumys: 

 Copc: Ext. Vertebr. New Mexico; Wheeler's Report U.S. Geogr Snrv. WesI uf llie one hniidredtli Meiiilian, 



vol. IV, part II, 1877; p. 300— 301, pi. LXIX, f. 15—«. 

 Cope: Teit. Vertebr.; pp. 848— 851, pi. LXV. 



Om de nordamerikanske tertiære Former, som Copc henforer til Slæaterne J frspernmys og Paci- 

 cubts, ere Hcspcromycs eller nærmere beslægtede med Eumys, er ikke sikkert. 



•>«i p. 124. Om Rhizomys: 

 Temminek: Mmiomaphies de Manimalogie, tom. II, 1835-41, pi. XXXIII 



Riippell: Nene Wirheltliiere zu der Fauna \on Abvssinien gcliiiri;;. Saiigelliiere, I.S3.J; p. 3G— 37. pi. 12. 

 Riippcll: Museum Senekenbergianuni, Bd. 3, 1845; pp. 97— 99, pi. VIII it X. 



A. Milne Edwards: liecherchcs pour servir ii riiist. nat. des Maniinileres, 1SG8— 74; jip. 292— !iS, pi. U\ i^ KV. 

 Anderson; Aii:il and zool. researches, comprising au account of the zool. resulls ot llie Iwo evpi'd lo 

 Western Vi an in lsi;s aml IS7.5; 1.S7S; pp. 314 — 331. pi. XIII XVI 



