15 



förmedest konstant ström såsom irritament befanns nemli- 

 gen att för framkallande af retning eller ryckning behöfdes 

 äere element i den retande strömbanan än i den polarise- 

 rande. Då de intrapolära sträckorna för dessa strömmar 

 hade mycket olika värden (t. ex. resp. 3 och 22 millimeter), 

 så är det att antaga att fenomenet beror häraf, så mycket 

 mer som ett sådant inflytande äfven blifvit uppvisadt för 

 motoriska nerver. En närmare analys af de hithörande fe- 

 nomenen i motoriska nerver hafva såsom bekant är visat, 

 att två skilda faktorer här äro verksamma, men i motsatt 

 riktning. Vi gå främst till en redogörelse för fenomen, så- 

 dana vi funnit dem i tvärstrimmiga muskler och återkomma 

 sedan till frågans mer teoretiska sida. 



Försöken för att utreda intrapolära sträckans infly- 

 tande på ryckningen eller närmare bestämdt på dess stor- 

 lek hafva vi anordnat sålunda att i hvarje föröksserie en- 

 dast intrapolära sträckans längd förändrades : hvarje försök 

 omfattar vidare flera försöksserier allt efter som antalet an- 

 vända element förändrades. För förändring af den intrapo- 

 lära muskelsträckan hafva vi förfarit sålunda att knutarna, 

 hvarmed ulltrådarna vore fastade å muskeln, något löstes 

 förmedelst två pinsetter så att öglan kunde förskjutas till 

 det nya, afsedda stället å muskeln. 



Försöken afse sålunda kortligen att utreda den total 

 effekt, som förändring af den intrapolära muskelsträckan 

 utöfvar. De skilda retningarna skedde i allmänhet med en 

 minuts mellantid, men vid öfvergång från en anordning till 

 en annan äfven med något längre mellantid, då förskjutning 

 af trådarna och förändring af elementen sådant fordrade. 



Försök 1. Strömmen var nedstigande med positiva po- 

 len vid muskelns öfversta ända under hela försöket; nega- 

 tiva polen deremot hade sitt läge på tre olika ställen, nem- 

 ligen vid muskelns nedersta ända, eller vid dess midt, 

 eller slutligen på blott 2 millimeters afstånd från positiva 

 polen ; intrapolära stråkorna vid dessa tre anordningar voro 

 20, 9 och 2 millimeter. Ketningsförsöken, utfördes i den ord- 

 ning horizontal raderna vid de skilda anordningarna l:o 



