22 



antydd i ciet föregående, särskildt i artikeln 4 (Uthållig- 

 heten vid upprepad retning) ; i öfverensstämmelse dermed 

 skedde de skilda retningarna efter åtminstone en minuts mel- 

 landtid, hvilket vid dessa försök äfven var nödvändigt af den 

 orsak att i allmänhet åtminstone mellan retningsförsöken 

 vigterna på vigtskålen måste ökas eller minskas. Vidare 

 då möjligast minimala irritament användes, upptogos ut- 

 slagen på sotad glasskifva, för att undersökning af utslagen 

 med mikroskop skulle kunna ske : är nämligen vid ringa 

 belastning å muskeln irritamentet möjligast minimalt, så 

 förminskas utslagets strolek vid större belasning i den mån 

 att man ofta nog icke med blotta ögat kan afgöra om irri- 

 tamentet alls framkallat någon ryckning, och försöken 

 synas sålunda stå i strid med den Hermann'ska sat- 

 sen, att minimala irritamentet är oberoende af belastningen. 

 En mikroskopisk undersökning af det spår nålspetsen 

 lemnat på glaset visar dock att ryckning försiggått : härvid 

 ses nemligen till en början att strecket på glasskitvan 

 har ojemna kanter, men att i dess midt, motsvarande de 

 ställen som verkligen berörts af nålspetsen, framträder en 

 kontinuerlig, skarpt begränsad linie, som är fii från sot och har 

 alldeles jemna ränder ; å denna linie ses vidare de små 

 utslagen likaså skarpt begränsade. Sjeltfallet härleda sig de 

 oregelbundna konturer, som omgifva denna jemna linie 

 deraf, att sotet vid taäans förskjutning lossnar ej blott 

 från de ställen som verkligen beröras af nålspetsen, utan 

 äfven från omgifningen. 



Försök 1. Elektroderna voro fastade å hvardera tred- 

 jedelen af muskeln ; strömmen från 4 Daniell, var ledd ge- 

 nom en strömvändare och kunde modifieras till dess styrka 

 förmedelst rheokord. Belastningen tillfölje af häfstången 

 och dervid fastade delar var uppmätt förmedelat förlängningen 

 i en spiralfjäder, som fick intaga muskelns plats, och be- 

 fanns vara ungefär 18 gram. Vid denna belastning å mu- 

 keln. den minsta som användes, uppsöktes minimala irrita- 

 mentet ; vid rheokordläget 20 och 2.'> erhölls ingen ryckning, 

 men vid läget '2ö just märkbart, men icke mätbart utslag ; 



