29 



2 minuter efter förgiftningen, då ännu intet förgiftningsfeno- 

 men å djuret kunde iakttagas; (dosen vid dessa försök öf- 

 verhufvud var så vald, att de första förgiftningsfenomenen 

 framträdde 4—5 — (3 minuter efter förgiftningen). Såsom po- 

 lariserande ström användes 1 och 4 Daniell, såsom redan 

 antyddes med negativa polen närmare till det undersökta 

 stället och till ryggmärgen. Följande tabell antyder resul- 

 taten af de med några sekunders mellantid företagna ret- 

 ningarna 



1 Dan. .... o • • • • 8,0 mm 0. 



1 „ .... O • • • • 7.5 „ 0. 



1 ,. ... O • • • ■ 6,6 „ 0. 



4 „ .... o • • • • 8,9 „ 0. 



4 „ .... O • • • • 6,9 „ 0. 



4 „ .... ()•••• 6,7 ., 0. 



4 „ • • • • O . • • • 8,1 „ 0. 



4 ,. .... O ■ • • • 7,2 ., O. 



Här antyder första kolumnen till venster antalet Daniell som 

 i de skilda försöksserierna användes till att polarisera ner- 

 ven ; andra och sista kolumnerna med öfverskrifterna r och 

 X2 beteckna, såsom ofvan nämndes, utslagen som det an- 

 vända retmedlet framkallade vid inverkan på den opolarise- 

 rade nervstammen, nemligen den förra kolumnen (r) förrän 

 nerven polariserades, den senare (r,) derefter; tredje ko- 

 lumnen åter med öfverskriften r^ angifver utslagen tillfölje 

 af reflexryckningarna, då samma retmedel fick verka på den 

 polariserade nerven. Vid alla dessa retningar användes sam- 

 ma irritament; vidare hade här hela nervstammen en längd 

 af 04 mm, P eller den polariserade nervsträckan i den j^e- 

 riferiska delen af nervstammen 21, p eller afståndet mellan 

 polerna för retande strömmen var ."), och d eller afståndet 

 mellan båda intrapolära sträckorna var likaså o mm. 



Försöket låter sålunda den katelektrotoniska irritabili- 

 tets förökningen framträda redan med 1 Daniell polarise- 

 raude ström; men de retande strömmarna måste vara starka 

 i förhållande nemliffen till minimala irr/tamentet för den 



